УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/7561/21 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М. 
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Павицької Т.М. 
секретаря 
судового засідання Кузьменко А.О.
з участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М.
у цивільній справі №295/7561/21 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом. Просило стягнути солідарно з відповідачів  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № МІ-71-08 від 27.08.2008 року у розмірі 1 356 863,45 грн. станом на 23.04.2021 року та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування поданого позову зазначало, що відповідно до укладеного договору № МІ-71-08 від 27.08.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50000,00 дол. США на термін до 02.09.2030 року. За укладеною 07.11.2012 року додатковою угодою № 1 кредит переведено з валюти долар США у валюту гривню, у зв`язку з чим заборгованість на дату укладення додаткової угоди становила 485 829,12 грн. Цього ж дня укладено додаткову угоду №2, відповідно до якої АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 478 631,65 грн. на термін до 05.11.2020 року. У подальшому 21.01.2013 року укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 на дату укладення цієї угоди становила 410 568,56 грн. та суму заборгованості в частині плати за користування кредитом, що виникла в період з дати надання ОСОБА_1 кредиту до дати підписання додаткової угоди № 3, зменшили на 9 380,31 грн. 
Крім того позивачем зазначено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені договори поруки. У порушення умов договору відповідачі зобов`язання за договором належним чином не виконали, у зв`язку з чим станом на 23.04.2021 року за ними рахується заборгованість на загальну суму 1 356 863,45 грн., яка складається з: 375 729,91 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 12 905,23 грн. - заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 968 228,31 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Тому позивач просив позовні вимоги задовольнити. 
Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 764 365,05 грн. (сімсот шістдесят чотири тисячі триста шістдесят п`ять гривень п`ять копійок) та по 3 821,83 грн. судового збору з кожного з них.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить вказане рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, вирішити питання судових витрат. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в частині оскарження незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що судом зменшено розмір пені із заявленої позивачем в розмірі 968 228,31 грн. до суми заборгованості з тілом кредиту в сумі 375 729,91 грн. Проте, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, вважає, що розмір пені має враховуватися при визначенні розміру збитків, завданих позивачу внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором. Крім того, на думку апелянта, судом не було враховано правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 727/6738/16-ц де зазначено, що загальний розмір збитків, які поніс Банк, дорівнює загальному розміру заборгованості за кредитним договором. Тому, апелянт звертає увагу апеляційного суду, що в оскаржуваному рішенні судом не встановлено який розмір збитків спричинений позивачу неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 27.08.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № МІ-71-08 про надання кредиту в сумі 50 000,00 дол. США на термін до 02.09.2030 року на споживчі цілі(а.с.9-13). 
07.11.2012 року між сторонами кредитного договору укладено додатковий договір № 1, згідно якого змінено валюту кредиту з долару США на гривню, у зв`язку з чим визначено заборгованість на дату укладення додаткового договору в розмірі 485 829,12 грн. (а.с.14). 
07.11.2012 року також укладено додатковий договір № 2, яким встановлено ліміт кредитного договору в розмірі 478 631,66 грн. на термін згідно графіку зменшення поточного ліміту – до 05.11.2020 року, а також досягнуто згоди щодо сплати позичальником банку за користування кредитом відсотків у розмірі 23 % річних та у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п.А.3 цього договору, пені в розмірі 0,128 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення (а.с.15-20). 
У подальшому 21.01.2013 року між сторонами договору укладено додатковий договір №3, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 на дату укладення цього договору становила 410 568,56 грн. та суму заборгованості в частині плати за користування кредитом, що виникла в період з дати надання ОСОБА_1 кредиту до дати підписання додаткової угоди № 3, зменшено на 9 380,31 грн., а саме пеня в розмірі 9 380,31 грн.(а.с.20(зворот)-22).
З метою забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором між позивачем та відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , 27.08.2008 року були укладені договори поруки № МІ-71-08 та № МІ-71/1-08, згідно яких поручителі зобов`язалися відповідати перед кредитором за належне виконання боржником ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № МІ-71-08 (а.с.23-25). 
У зв`язку з невиконанням належним чином відповідачами обов`язку зі сплати коштів в обумовлений договором строк у рахунок погашення боргу за кредитним договором станом на 23.04.2021 року виникла заборгованість на загальну суму 1 356 863,45 грн., яка складається з: 375 729,91 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 12 905,23 грн. - заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 968 228,31 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтвано виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст.ст.526,530,610 ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).
Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.543, ч.1,2 ст.554 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 
Частиною 3 ст.551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. 
Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов`язання, санкція у вигляді пені спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов`язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що розмір пені можливо зменшити до розміру заборгованості за кредитом та дійшов правильного висновку про часткове задоволення вимог Банку. 
Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2022 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий:                         Судді: