РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2022 року 
м. Рівне

Справа № 568/1668/18
Провадження № 22-ц/4815/250/22

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В.,
судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,
за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Дубенської районної державної адміністрації, Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_3 звернулася до відповідачів з позовом про визнання права на земельну частку (пай).
В обґрунтування позову позивач вказує, що з 17 серпня 1984 року була прийнята в члени колгоспу «Ленінський шлях» Червоноармійського (Радивилівського) району Рівненської області. В подальшому колгосп було реорганізовано в КСП «Нива». 20 квітня 1995 року КСП «Нива» було отримано державний акт про право колективної власності на землю (серія РВ №00017). В додатку №1 до вказаного державного акту про право колективної власності на землю під номером 176 вказано ОСОБА_3 , однак сертифікат про право на земельну частку (пай) їй видано не було. Згідно інформації відділу в Радивилівському районі Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області від 06.08.2018 року ОСОБА_3 виключено із числа членів КСП «Нива» та із списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) відповідно до протоколу №3 засідання комісії КСП «Нива» від 16.07.1999 року та розпорядження голови Радивилівської РДА від 22.12.1999 року. Позивач вважає протокол зборів та розпорядження голови Радивилівської РДА неправомірними та такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки на час розпаювання земель КСП «Нива» вона була членом вказаного підприємства. При розпаюванні земель КСП «Нива», розмір земельної частки (паю) на одного члена становить 2,46 в умовних кадастрових гектарах.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2021 року задоволено позовну заяву.
Скасовано розпорядження № 508 Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області від 22.12.1999 року «Про внесення змін до матеріалів паювання земель колективної власності сільськогосподарських підприємств «Світанок» та «Нива», в частині виключення ОСОБА_3 зі списку громадян, які позбавляються права на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай).
Визнано за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 2,46 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у колективній власності КСП «Нива» Радивилівського району Рівненської області, за рахунок вільних земель запасу на території Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області.
Стягнуто з Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 600 (шістсот) гривень.
Стягнуто з Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 600 (шістсот) гривень.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі Козинська сільська рада Дубенського району Рівненської області вважає, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухваленими з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив, чому позивача було виключено з списку пайовиків і чи це було здійснено з порушенням, чи було це здійснено безпідставно. До того ж позивач не заперечує і в рішенні суду зазначено, що на момент розпаювання земель позивач не перебувала в трудових відносинах з КСП "Нива".
Вказує на помилковість висновку місцевого суду, що позивач, являючись станом на 1995 рік (час паювання земель) членом КСП "Нива" та будучи включеною у списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства додатку №1 до державного акту колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства "Нива" набула право на земельну ділянку частку (пай) розміром по 2,46 умовних кадастрових гектарів без визначення меж часток в натурі.
Розпаювання земель відбулося 1999 року, що підтверджується і розпорядженням №508 Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області від 22.12.1999 року "Про внесення змін до матеріалів паювання земель колективної власності сільськогосподарських підприємств "Світанок" та "Нива", яке суд "скасував" через 22 роки.
Вважає, що не перебування позивача в членах КСП "Нива" на момент розпаювання виключає її право на пай.
Звертає увагу, що заявою про збільшення позовних вимог фактично змінено предмет та підстави позову. Вимога про скасування розпорядження Радивилівської державної адміністрації в частині виключення ОСОБА_3 зі списку громадян, які позбавляються права на отримання сертифікатів на право на земельну ділянку частку/пай членів КСП "Нива", є оскарженням рішення суб`єкту владних повноважень, а отже підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Крім того, зазначає, що спірні відносини щодо виключення позивача зі списку пайовиків виникли у 1999 році, тому наявні підстави застосування строку позовної давності керуючись нормами ЦК УРСР.
Також стверджує, що враховуючи формулювання резолютивної частини оскаржуваного рішення у відповідача відсутня можливість його виконання, оскільки у Козинської сільської ради немає "вільних земель запасу території Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області". 
Покликаючись на викладені обставини, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 заперечує наведені апелянтом доводи, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_3 з 17 серпня 1984 року прийнята в члени колгоспу «Ленінський шлях». 19 лютого 1997 року виключена з членів КСП «Нива». (а.с.8)
В період з 17.08.1984 року по 19.02.1997 року ОСОБА_3 працювала в колгоспі «Ленінський шлях» та КСП «Нива» (а.с.8 (зворот)-9)
Згідно додатку №1 до Державного акту РВ№00017 на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» від 20.04.1995 року ОСОБА_3 внесена до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства за номером 176. (а.с 12-16)
Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надало інформацію про те, що відповідно до розпорядження голови Радивилівської районного державної адміністрації від 22.12.1999 року №580 «Про внесення змін до матеріалів паювання земель колективної власності сільськогосподарських підприємств «Світанок» та «Нива» та протоколу №3 засідання комісії колективного с/г підприємства «Нива» Радивилівського району від 16 липня 1999 року, ОСОБА_3 виключена із членів КСП та із списків на право на земельну частку (пай).
Згідно інформації, що міститься в розпорядженні голови Радивилівської районної державної адміністрації №580 від 22.12.1999 року розмір земельної частки (пай) КСП «Нива» становить 2,46 в умовних кадастрових без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.235)
Норма статті 5 ЗК України у редакції 1990 року, який діяв на час виникнення спірних відносин, вказує, що земля може належати громадянам на праві колективної власності.
Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників.
Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частиною шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):
розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок;
приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);
організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом, тощо.
Відповідно до пункту 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
З роз`яснень, даних Пленумом Верховного Суду України в абз. другому-третьому п. 24 своєї постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року №7, вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути передана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
З копії трудової книжки НОМЕР_1 , належної позивачу, вбачається, що з 07 листопада 1994 року по 19 лютого 1997 року вона, будучи членом КСП «Нива», перебувала у відпустці по догляду за хворою дитиною до 6 років за свій рахунок.
19 лютого 1997 року була розрахована з роботи в зв`язку з зміною місця проживання.
Згідно Протоколу №3 засідання комісії колективного с/г підприємства «Нива» Радивилівського району вирішено виключити зі списків по паюванню землі, зокрема ОСОБА_3 . Підставами такого рішення було, те, що на даний час вказані особи не працювали в КСП і вибули з членів підприємства.
Проте на день прийняття рішення про включення у списки громадян членів КСП "Нива", як додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії РВ №00017, позивач була членом КСП та перебувала у відпустці по догляду за дитиною, тобто набула право на земельну частку (пай). Тому колегія суддів вважає, що подальше розпорядження голови Радивилівської районної державної адміністрації про виключення ОСОБА_3 зі списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства суперечить обставинам справи та вимогам закону.
При цьому також береться до уваги те, що Козинською сільською радою 25 березня 2021 року подано до суду заяву, де зазначається про визнання основних вимог.
Суд враховує, позицію викладену в постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі №181/257/19 в якій йдеться про те, що оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.
Пунктом 10 статті 16 ЦК України закріплено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частиною 1 статті 21 ЦК України вказано, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень є похідною від основної вимоги про визнання права на земельну ділянку. Отже доводи апелянта на помилковість обраного способу захисту та юрисдикційність спору не заслуговують на увагу.
Апелянтом висновки суду першої інстанції не спростовані та не наведені достатні підстави вважати, що судом допущені порушення норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області залишити без задоволення.
Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 11 серпня 2022 року.

Головуючий:                                                         С.В. Боймиструк

Судді:                                                                 С.О. Гордійчук

                                                                       Н.М. Ковальчук