справа № 760/27354/20                                  головуючий у суді І інстанції Українець В.В.
провадження № 22-ц/824/5821/2022            суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
 
06 квітня 2022 року                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
 
В С Т А Н О В И В: 
 
          У грудні 2020 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 120 грн. 58 коп.; послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 31 545 грн. 73 коп.; інфляційну складову боргу у розмірі 3 886 грн. 30 коп.; 3 % річних у розмірі 2 623 грн. 57 коп.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого опалення у розмірі 18 790 грн. 85 коп., послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 49 271 грн. 90 коп., обслуговування вузла комерційного обліку у розмірі 33 грн. 69 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 2 435 грн. 87 коп.; 3 % річних у розмірі 2 591 грн. 81 коп. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), за яким останній набув право вимоги, у тому числі, до фізичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Відповідно до договору позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги за адресою АДРЕСА_1 . З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює позивач, яке продовжує бути постачальником таких послуг після ПАТ «Київенерго». За зазначеною адресою проживає відповідач, яка є споживачем послуг, проте, вона не оплачувала їх, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.  
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року позовКП «Київтеплоенерго» задоволено частково. Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь КП Во Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 30 квітня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 12 120 грн. 58 коп.; послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 31 545 грн. 73 коп.; інфляційну складову боргу у розмірі 3 886 грн. 30 коп.; 3 % річних у розмірі 2 623 грн. 57 коп. Стягнуто з   ОСОБА_1 на користь КП Во Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги централізованого опалення у розмірі 18 790 грн. 85 коп., послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 49 271 грн. 90 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 2 435 грн. 87 коп.; 3 % річних у розмірі 2 591 грн. 81 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.Вирішено питання про розподіл судових витрат.  
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, на підставі яких було винесено оскаржуване рішення. З оскаржуваним рішенням відповідач не згідна, оскільки обставини справи встановлені не були, не досліджені у повному обсязі судом, не надано можливості захистити свої права та інтереси. Відповідач зазначає, що суд, при розгляді справи підійшов шаблонно, без дослідження матеріалів справи, які кардинально могли б змінити доказову базу самої справи. Під час прийняття рішення відповідач не була присутня, у зв`язку з чим відповідач була позбавлена можливості захистити свої права та інтереси у передбачуваному законом порядку. Також, відповідач зазначає, що позивачем взагалі не надано до суду першої інстанції доказів на підтвердження суми заборгованості та не вказано за які саме види житлово-комунальних послуг та в якому обсязі за кожен вид виникла зазначена позивачем заборгованість. Крім того, відповідач зазначає, що позовна заява про стягнення заборгованості була подана за межами строку позовної давності.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. Відповідач не відмовлялася та не відключалася від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідач є споживачем послуг за вищезазначеною адресою. Споживачем є особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальні послуги. Долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води детально відображає нарахування, оплати, споживання, опалювальну площу та діючий тариф, а тому є належним та допустимим доказом та відповідає нормам ст. 76-81, 95 ЦПК України та встановлює споживання відповідачем таких послуг у вказаному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27 грудня 2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».
Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.
З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».
11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору (а.с.11).
Відповідно до Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії Позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі  43 666 грн. 31 коп. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 12 120 грн. 58 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі  31 545 грн. 73 коп.) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-14).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.
Однак, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. 
Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до споживачів житлово-комунальних послуг відносяться індивідуальний та колективний споживачі.
 Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, зазначає, що він надає відповідачу послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення.
На підтвердження позовних вимог позивачем було надано докази підтвердження надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, розрахунок заборгованості. Разом з тим, позивачем надано до позовної заяви витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири по АДРЕСА_1 з 10 грудня 2019 року. 
Отже, відповідач не була споживачем комунальних послуг до 30 квітня 2018 року та з 01 травня 2018 року, оскільки власником квартири вона стала лише з 10 грудня 2019 року.
При цьому жодних доказів того, що ОСОБА_1 за згодою власників квартири користувалася нею та отримувала житлово-комунальні послуги у період, в який такі послуги надавалися, позивачем суду надано не було.  
Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості, яка була утворена до 10 грудня 2019 року задоволенню не підлягають.
 У відповідності до наданого суду розрахунку заборгованості (а.с. 6) заборгованість за спожиті з 10 грудня 2019 року послуги з централізованого опалення складає 7230 грн. 58 коп., за послуги з централізованого постачання гарячої води 15 130 грн. 65 коп., що разом сумі складає 22 361 грн. 23 коп. заборгованості.
 Враховуючи  наявну заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 7 230 грн. 58 коп., 3 % річних та інфляційні  на зазначену суму за період зазначений позивачем буде складати:
Сума заборгованості	Валюта	Дата початку розрахунку	Дата закінчення розрахунку	
968.26	грн.	21.12.2019	20.01.2020	
3354.41	грн.	21.01.2020	20.02.2020	
5052.58	грн.	21.02.2020	20.03.2020	
6313.59	грн.	21.03.2020	20.04.2020	
6512.07	грн.	21.04.2020	20.05.2020	
6512.07	грн.	21.05.2020	20.06.2020	
6512.07	грн.	21.06.2020	20.07.2020	
6512.07	грн.	21.07.2020	20.08.2020	
6512.07	грн.	21.08.2020	20.09.2020	
7230	грн.	21.09.2020	20.10.2020	
 
Розраховується за формулою:
[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період
[Збитки від інфляції] = [Сума боргу]  [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]
Розрахунок інфляційних збитків.
 
Місяці прострочення	Індекси інфляції	Сукупний індекс інфляції	Сума боргу	Сума боргу з урахуванням інфляції	Збитки від інфляції	
Січень 2020 - Січень 2020	100.2	100.20	968.26	970.20	1.94	
Лютий 2020 - Лютий 2020	99.7	99.70	3 354.41	3 344.35	-10.06	
Березень 2020 - Березень 2020	100.8	100.80	5 052.58	5 093.00	40.42	
Квітень 2020 - Квітень 2020	100.8	100.80	6 313.59	6 364.10	50.51	
Травень 2020 - Травень 2020	100.3	100.30	6 512.07	6 531.61	19.54	
Червень 2020 - Червень 2020	100.2	100.20	6 512.07	6 525.09	13.02	
Липень 2020 - Липень 2020	99.4	99.40	6 512.07	6 473.00	-39.07	
Серпень 2020 - Серпень 2020	99.8	99.80	6 512.07	6 499.05	-13.02	
Вересень 2020 - Вересень 2020	100.5	100.50	6 512.07	6 544.63	32.56	
Жовтень 2020 - Жовтень 2020	101	101.00	7 230.00	7 302.30	72.30	
Всього:	 	 	 	 	168.13	
 
Інфляційні збитки за вказані періоди складають 168 грн. 13 коп.
Сума заборгованості	Валюта	Дата початку розрахунку	Дата закінчення розрахунку	
968.26	грн.	21.12.2019	20.01.2020	
3354.41	грн.	21.01.2020	20.02.2020	
5052.58	грн.	21.02.2020	20.03.2020	
6313.59	грн.	21.03.2020	20.04.2020	
6512.07	грн.	21.04.2020	20.05.2020	
6512.07	грн.	21.05.2020	20.06.2020	
6512.07	грн.	21.06.2020	20.07.2020	
6512.07	грн.	21.07.2020	20.08.2020	
6512.07	грн.	21.08.2020	20.09.2020	
7230	грн.	21.09.2020	20.10.2020	
 
Дата початку нарахування: 21.12.2019.
Дата закінчення нарахування: 20.10.2020.
Відсоткова ставка: 3% річних.
Розраховується за формулою:
[Відсотки] = [Сума боргу]  [Процентна ставка] / 100% / 365 днів  [Кількість днів]
 
Дата початку	Дата закінчення	Кількість днів	Сума боргу	Відсоткова ставка	Відсотки	
21.12.2019	20.01.2020	31	968.26	3	2.46	
21.01.2020	20.02.2020	31	3 354.41	3	8.52	
21.02.2020	20.03.2020	29	5 052.58	3	12.01	
21.03.2020	20.04.2020	31	6 313.59	3	16.04	
21.04.2020	20.05.2020	30	6 512.07	3	16.01	
21.05.2020	20.06.2020	31	6 512.07	3	16.55	
21.06.2020	20.07.2020	30	6 512.07	3	16.01	
21.07.2020	20.08.2020	31	6 512.07	3	16.55	
21.08.2020	20.09.2020	31	6 512.07	3	16.55	
21.09.2020	20.10.2020	30	7 230.00	3	17.78	
Всього:	 	305	 	 	138.49	
 
Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 21 грудня 2019 року по 20 жовтня 2020 року складає 138 грн. 49 коп.
Враховуючи  наявну заборгованість за послуги постачання гарячої води в сумі 15 130 грн. 65 коп., 3 % річних та інфляційні  на зазначену суму за період зазначений позивачем буде складати:
Сума заборгованості	Валюта	Дата початку розрахунку	Дата закінчення розрахунку	
1311.46	грн.	21.12.2019	20.01.2020	
3067.02	грн.	21.01.2020	20.02.2020	
5371.08	грн.	21.02.2020	20.03.2020	
6313.59	грн.	21.03.2020	20.04.2020	
7717.46	грн.	21.04.2020	20.05.2020	
9987.51	грн.	21.05.2020	20.06.2020	
11162.19	грн.	21.06.2020	20.07.2020	
12550.27	грн.	21.07.2020	20.08.2020	
12550.27	грн.	21.08.2020	20.09.2020	
13573.22	грн.	21.09.2020	20.10.2020	
13868.85	грн.	21.10.2020	20.11.2020	
 
Розраховується за формулою:
[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період
[Збитки від інфляції] = [Сума боргу]  [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]
Розрахунок інфляційних збитків.
 
Місяці прострочення	Індекси інфляції	Сукупний індекс інфляції	Сума боргу	Сума боргу з урахуванням інфляції	Збитки від інфляції	
Січень 2020 - Січень 2020	100.2	100.20	1 311.46	1 314.08	2.62	
Лютий 2020 - Лютий 2020	99.7	99.70	3 067.02	3 057.82	-9.20	
Березень 2020 - Березень 2020	100.8	100.80	5 371.08	5 414.05	42.97	
Квітень 2020 - Квітень 2020	100.8	100.80	6 313.59	6 364.10	50.51	
Травень 2020 - Травень 2020	100.3	100.30	7 717.46	7 740.61	23.15	
Червень 2020 - Червень 2020	100.2	100.20	9 987.51	10 007.49	19.98	
Липень 2020 - Липень 2020	99.4	99.40	11 162.19	11 095.22	-66.97	
Серпень 2020 - Серпень 2020	99.8	99.80	12 550.27	12 525.17	-25.10	
Вересень 2020 - Вересень 2020	100.5	100.50	12 550.27	12 613.02	62.75	
Жовтень 2020 - Жовтень 2020	101	101.00	13 573.22	13 708.95	135.73	
Листопад 2020 - Листопад 2020	101.3	101.30	13 868.85	14 049.15	180.30	
Всього:	 	 	 	 	416.73	
 
Інфляційні збитки за вказані періоди складають 416 грн. 73 коп.
 
          Сума заборгованості	Валюта	Дата початку розрахунку	Дата закінчення розрахунку	
1311.46	грн.	21.12.2019	20.01.2020	
3067.02	грн.	21.01.2020	20.02.2020	
5371.08	грн.	21.02.2020	20.03.2020	
6313.59	грн.	21.03.2020	20.04.2020	
7717.46	грн.	21.04.2020	20.05.2020	
9987.51	грн.	21.05.2020	20.06.2020	
11162.19	грн.	21.06.2020	20.07.2020	
12550.27	грн.	21.07.2020	20.08.2020	
12550.27	грн.	21.08.2020	20.09.2020	
13573.22	грн.	21.09.2020	20.10.2020	
13868.85	грн.	21.10.2020	20.11.2020	
 
Дата початку нарахування:21.12.2019.
Дата закінчення нарахування:20.11.2020.
Відсоткова ставка:3% річних.
Розраховується за формулою:
[Відсотки] = [Сума боргу]  [Процентна ставка] / 100% / 365 днів  [Кількість днів]
 
Дата початку	Дата закінчення	Кількість днів	Сума боргу	Відсоткова ставка	Відсотки	
21.12.2019	20.01.2020	31	1 311.46	3	3.34	
21.01.2020	20.02.2020	31	3 067.02	3	7.79	
21.02.2020	20.03.2020	29	5 371.08	3	12.77	
21.03.2020	20.04.2020	31	6 313.59	3	16.04	
21.04.2020	20.05.2020	30	7 717.46	3	18.98	
21.05.2020	20.06.2020	31	9 987.51	3	25.38	
21.06.2020	20.07.2020	30	11 162.19	3	27.45	
21.07.2020	20.08.2020	31	12 550.27	3	31.89	
21.08.2020	20.09.2020	31	12 550.27	3	31.89	
21.09.2020	20.10.2020	30	13 573.22	3	33.38	
21.10.2020	20.11.2020	31	13 868.85	3	35.24	
Всього:	 	336	 	 	244.14	
 
Всього: сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 21 грудня 2019 року по 20 листопада 2020 року складає 244 грн. 14 коп.
Таким чином, сума заборгованість за спожиті з 10 грудня 2019 року послуги з централізованого опалення складає 7230 грн. 58 коп., послуги з централізованого постачання гарячої води 15 130 грн. 65 коп., інфляційну складова боргу у розмірі 584 грн. 86 коп. та 3 % річних у розмірі 382 грн. 63 коп. У загальному розмірі сума заборгованості складає 23 328 грн. 72 коп.
Як було зазначено вище, відповідно до наданого суду витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником 1/3 частини квартири, а, відтак, стягненню з неї підлягає 1/3 частини заборгованості за спожиті  послуги гарячого водопостачання, централізованого опалення, 3% річних та інфляційних втрат з 10 грудня 2019 року, що складає 7776 грн. 24 коп. (23 328,72/3).
В апеляційній скарзі  серед іншого відповідач зазначає, що позивачем було не вірно надано розрахунок заборгованості та не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження суми заборгованості, а сама відповідач не була присутня під час ухвалення рішення та була позбавлена можливості захистити свої права та інтереси. Однак, такі доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81  ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В суді апеляційної інстанції відповідач не була позбавлена можливості захистити свої права та інтереси, надавши суду апеляційної інстанції належні та допустимі докази, які вона вважала за необхідне і  які підтверджували б її заперечення.  Однак, жодних доказів, які б спростовували розрахунки позивача  чи свідчили б про їх  помилковість чи необґрунтованість відповідач суду не надала. 
Крім того, в апеляційні скарзі ОСОБА_1 заявила клопотання про застосування строків позовної давності. 
Відповідно до вимог ст. 256, 257, 258, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення пені. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду в грудні 2020 року. Заборгованість, що підлягає стягненню з  відповідача нарахована з 10 грудня 2019 року, тобто в межах річного строку. За таких обставин заява відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 3 153 грн. 00 коп. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та наявність підстав до часткового задоволення позову, а саме на 6.3 % від заявлених вимог, на користь відповідача з позивача слід стягнути судовий збір, сплачений  відповідачем пропорційно до задоволеної частини апеляційної скарги, а саме 93.4 %, що складає  2944 грн. 90 коп.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -   
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року скасувати та прийняти постанову.
Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місце знаходження - площа Івана Франка, 5, м. Київ, ідентифікаційний код 40538421, заборгованість за спожиті з 10 грудня 2019року послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, 3% річних та інфляційних втрат в сумі 7 776  (сім тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 24 коп.   
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місце знаходження - площа Івана Франка, 5, м. Київ, ідентифікаційний код 40538421,  на користь ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 2 944  (дві тисячі дев`ятсот сорок чотири) грн. 90 коп.
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                     Фінагеєв В.О.
 
                                                                                    Кашперська Т.Ц.
 
       Яворський М.А.