П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/15526/21	

 	                Суддя в суді І інстанції Аракелян М.М.                 Рішення суду І інстанції ухвалено у м. Одеса 	

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Затока» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року, у справі за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Затока» про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Затока» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Затока» (адреса: вул. Приморська, смт. Затока, Центральний район, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, 67770), шляхом відключення вищевказаних будівель від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків наданих в акті перевірки № 401 від 27 липня 2021 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, зазначених в акті перевірки № 401 від 27 липня 2021 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції прийнято помилкове рішення про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) відносно товариства, без встановлення усіх обставин у справі.
В даному випадку, на переконання апелянта, судом не надано належної правової оцінки тому, що контролюючий орган передчасно та без належних правових підстав звернувся до суду з даним адміністративним позовом, а також тому, що вимоги контролюючого органу є надмірними та можуть призвести до порушення прав позивача.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що з 23 липня 2021 року по 27 липня 2021 року, відповідно до наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 359 від 11 грудня 2020 року «Про проведення планових перевірок», посадовими особами ДСНС України, у присутності представника ТОВ «Санаторій «Затока», здійснено планову перевірку ТОВ«Санаторій «Затока», який розташований за адресою: вул. Приморська, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, за результатами якої складено акт № 401 від 27 липня 2021 року (а.с. 15-27).
Актом перевірки встановлено порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30 грудня 2014 року, та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки, а саме:
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ V пп.1.2. ППБУ - будівлі та споруди санаторію не обладнано системою протипожежного захисту (АУПС);
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІV пп.1.21. ППБУ - не виконано захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІV пп.1.7. ППБУ - з`єднувальні коробки електромережі не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІV пп.1.1.17 ППБУ - електророзетки, вимикачі, перемикачі та інші подібні апарати не встановлено на не горючі основи (конструкції), з підкладанням суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра.;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІV гл.1 пп.1.20. ППБУ - не надано акти замірів опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок візі короткого замикання;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІІ п.3. ППБУ - не проведено планово-попереджувальний ремонт електричної мережі з оформленням відповідного акту проведення;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІV пп.1.18. ППБУ - відкриті електросвітильники не обладнано захисними скляними ковпаками;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІV пп.1.18. ППБУ - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІV пп.1.12. ППБУ - влаштовано струмоведучу проводку, що йде по горючій основі;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІV пп.1.6. ППБУ - з`єднання, відгалужування та окінцювання жил проводів в приміщеннях будівель не здійснено за допомогою опресування або паяння;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІІ п.3 ППБУ - на об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не визначено та не встановлено протипожежний режим;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІІ п.11. ППБУ - для кожного приміщення об`єкта не розроблено та не затверджено керівником об`єкта інструкції про заходи пожежної безпеки;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІІ п.8. ППБУ - територію об`єкта, будівлі, споруди, приміщення забезпечити в повному обсязі відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ V п.3.9. ППБУ - приміщення не забезпечено вогнегасниками відповідно до «Правил експлуатації та типових норм вогнегазників», затверджених наказом МВС №25 від 15.01.2018 року;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ V п.3.11. ППБУ - на території об`єкта не встановлено пожежні щити з розрахунку 1 щит на 5000 м. кв. території, які мають бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння та протипожежним інвентарем згідно норм належності;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ V п.3.22. ППБУ - для працівників об`єкту не організовано навчання правилам застосування вогнегасників за призначенням;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ ІІІ п.1.15. ППБУ - при в`їзді на територію об`єкта не встановлено схему території, в якій слід вказувати розміщення будівель, водойм, гідрантів, пірсів та градирень, під`їздів пожежних автомобілів;
- ст.ст. 20, 55 КЦЗУ; Розділ V п.3.17. ППБУ - не проведено технічне обслуговування вогнегасників.
В свою чергу, з метою недопущення спричинення шкоди здоров`ю людей, ГУ ДСНС в Одеській області звернулось з даним адміністративним позовом до суду.
За наслідком встановлення зазначених обставин у справі, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як контролюючим органом доведено необхідність застосування спірних заходів реагування, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 1 Кодексу цивільного захисту України (далі – КЦЗ України), цей Кодекс регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Згідно ч. 2 ст. 64 КЦЗ України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Згідно ч. 1 ст. 68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 1 ст. 70 КЦЗ України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин Головне управління ДСНС в Одеській області, як орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, за наслідком встановлення фактів порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, на об`єктах, які належать ТОВ «Санаторій «Затока», звернулось до адміністративного суду з позовом щодо застосування заходів реагування.
В даному випадку, у ході перевірки товариства Головним управління ДСНС в Одеській області встановлено 18 порушення вимог протипожежної безпеки, які можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей.
В свою чергу, у ході розгляду даної справи в суді першої інстанції товариством не спростовано вищевказаних висновків суб`єкта владних повноважень про наявність відповідних порушень, а як наслідок судом першої інстанції прийнято рішення про задоволення позовних вимог.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог суб`єкта владних повноважень у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
В даному випадку, аналізуючи вищевикладені положення КЦЗ України, колегія суддів зазначає, що Головне управління ДСНС в Одеській області має права на звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).
При цьому, з аналізу вищенаведених положень законодавства вбачається, що підставою для застосування заходів реагування є встановлення контролюючим органом порушень вимог законодавства сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
В даному випадку, колегія суддів не приймає посилань апелянта на те, що поданню даного позову мали передувати додаткові перевірки на предмет усунення вимог приписів контролюючого органу, так як виявлення вищевказаних порушень, які об`єктивно можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, є достатньою та самостійною підставою для подання даного адміністративного позову.
Крім того, на переконання колегії суддів, обрані контролюючим органом заходи реагування у спірних правовідносинах, з урахуванням кількості виявлених порушень, об`єктивно не можуть вважатись надмірними, так як вони спрямовані на захист життя та здоров`я людей.
В свою чергу, як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів усунення виявлених порушень.
При цьому, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що на його адресу позивачем не надсилалось копії позовної заяви з додатками, так як суб`єктом владних повноважень надано до суду копію поштової накладної з описом вкладення направленої кореспонденції (а.с. 30-31).
З іншого боку, формальні доводи апеляційної скарги відповідача, якими він обґрунтовує необхідність скасування рішення суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, спрямовані на нівелювання покладених на нього контролюючим органом обов`язків без реального усунення виявлених порушень, які загрожують життю та здоров`ю людей.
Внаслідок чого, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність застосування заходів реагування.
Крім того, колегія враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого безпосередньо залежить від факту усунення виявлених порушень.
В даному випадку, застосований до скаржника захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки. 
Цей захід не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Між тим, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Затока» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Затока».
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Крусян А.В.