ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Кузьменко А.І.                                                                                                       суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року                                                                                     Справа № 640/23678/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:            Епель О.В., 
суддів:                                   Карпушової О.В., Кузьмишиної О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби на додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року у справі 

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю 
«Київ Білдінг Ентерпрайз»

до           Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, 
                    Державної податкової служби України

про                     визнання протиправними та скасування рішень, 
                              зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
          Історія справи.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - Відповідач-2), в якому просив:
- скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07 липня 2021 року № 2842933/34602724; 
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 02 червня 2021 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз»; 
- визнати протиправним та скасувати Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 30 червня 2021 року № 75022; 
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві відокремленого підрозділу юридичної особи публічного права Державної податкової служби України виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; 
- стягнути з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві відокремленого підрозділу юридичної особи публічного права Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» суму понесених судових витрат.
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено повністю та стягнуто на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві судовий збір в сумі 4 540,00 грн.
3. Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, а саме про стягнення з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.
4. За результатами розгляду вказаної заяви Окружним адміністративним судом м. Києва постановлено додаткове рішення, яким таку заяву Позивача задоволено частково та стягнуто на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Гу ДПС у м. Києві витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000,00 грн.
Ухвалюючи таке додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що доказами, наданими позивачем, підтверджуються понесені ним документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн і саме такі витрати відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
5. Відповідач, не погоджуючись з таким додатковим рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні заяви Позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повністю.
У своїй скарзі відповідач викладає норми КАС України, зокрема ст.ст. 134, 139 КАС України, та зазначає, що на його переконання, позивачем не доведено співмірності заявлених ним витрат на правничу допомогу.
При цьому, на переконання Апелянта, витрати на складання позовної заяви не входять до складу судових витрат і не підлягають відшкодування.
Також в обґрунтування своєї правової позиції Апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 826/8107/16.
Крім того, Апелянт зазначає, що розгляд цієї справи здійснено у спрощеному провадженні.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо відшкодування Позивачу заявлених ним витрат на правничу допомогу.
6. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022 та від 22.02.2022 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
7. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
8. 06.05.2022 від Позивача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.
9. 12.05.2022 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду зазначене клопотання задоволено.
10. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
11. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін з наступних підстав.
12. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2021 року у справі № 640/23678/21 позов ТОВ «Київ Білдінг Ентерпрайз» задоволено повністю.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Київ Білдінг Ентерпрайз» укладено з адвокатом Титаренко Тарасом Анатолійовичем договір про надання правової допомоги - адвокатських послуг від 04 серпня 2021 року.
На підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу Позивач надав суду вказаний договір, а також акт наданих послуг від 10 листопада 2021 року, відповідно до якого йому надано такі послуги: зустріч, консультація, вивчення документів та узгодження правової позиції 4 години - 9600 грн; написання позовної заяви, підготовка та формування додатків до позовної заяви та подання позовної заяви до суду 7,5 годин - 18000 грн, підготування та подання заяв про прискорення розгляду справи 1 година 2400,00  грн.
13. Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Висновки суду апеляційної інстанції.
14. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.
15. При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.
16. Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
17. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що заявлені позивачем у цій справі витрати на професійну правничу допомогу в частині 18000,00 грн, щодо якої судом першої інстанції задоволено заяву Позивача про стягнення судових витрат, повністю підтверджуються наданими ним доказами, які були вказані судом вище.
18. При цьому, колегія суддів зазначає, що такі витрати є співмірним зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача.
19. Разом з тим, перевіряючи доводи Апелянта щодо неспівмірності заявлених Позивачем витрат на правничу допомогу, судова колегія відзначає, що судом першої інстанції було частково задоволено відповідну заяву Позивача та стягнуто лише 18000,00 грн із загальної заявленої ним суми 30000,00 грн з огляду, зокрема, саме на принцип співмірності та реальності понесення цих витрат.
20. Доводи Апелянта про те, що витрати на правничу допомогу з написання (складання) позовної заяви не входять до складу судових витрат, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, оскільки, як вбачається з матеріалів цієї справи, позов складено та подано саме адвокатом Позивача на підставі укладеного між ними договору про правову допомогу /т. 1 а.с. 1-17, 18-19/, у даному випадку є видом правничої допомоги, сплата за яку охоплюється гонораром адвоката, передбаченим у п. 5 вказаного договору /т. 1 а.с. 19/.
21. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
22. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в частині 18000,00 грн підтверджені документально та відповідають умовам, визначеним адміністративним процесуальним законодавством, тому підлягають відшкодуванню Позивачу шляхом стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.
23. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
24. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
25. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року - без змін.
26. Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби - залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 11.05.2022.

Головуючий суддя                                         О.В. Епель

Судді:                                                             О.В. Карпушова

                                                                                          О.М. Кузьмишина