Справа № 351/235/22 
Провадження № 33/4808/317/22 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції КАЛИНОВСЬКИЙ М. . 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Горина В.М.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративні правопорушення за  ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130КУпАП за  апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову Снятинського районного суду від 18 квітня 2022   року, –
                                                             в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає у АДРЕСА_1 , не працюючий,
визнаний винуватим за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1   в дохід держави 496 грн. судового збору.
З постанови судді вбачається, що  ОСОБА_1 , 01.02.2022р. приблизно 19 год.46 хв., керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen," номерний знак НОМЕР_1 в м. Снятин, по вул. Шевченка, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
ОСОБА_1 , 01.02.2022р. приблизно 19год.46 хв., керував транспортним засобом марки "Volkswagen" номерний знак НОМЕР_1 в м. Снятин по вул. Шевченка, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп"яніння за допомогою приладу "Драгер" та від медичного освідчення на факт вживання алкоголю водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Снятинського районного суду від 18.04.2022р. провадження у справах за вище вказаними протоколами об`єднано в одне провадження. 
У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Снятинського районного суду від 18 квітня 2022 року щодо нього скасувати та закрити провадження за відсутністю  складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України  та ст. 268 КУпАП. 
В засіданні апеляційного суду  ОСОБА_1 стверджував, що дана постанова є незаконною та необгрунтованою,  позаяк він не керував транспортним засобом в той день, а керував – його товариш, тому що в нього не  має водійських посвідчень. Крім того, він не вживав алкогольні напої, а мав температуру та слабість , в той день.
Просить скасувати Снятинського районного суду від 18 квітня 2022   року та закрити провадження за відсутності в його діях події та складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника  Горина В.М., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних пристроїв поліцейських, суд вважає, що АС слід задовольнити частково, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Разом з тим, право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та його захисник Горин В.М., не були присутніми при розгляді справи місцевим судом та проголошенні оскаржуваної постанови.
Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні  ОСОБА_1 в доступі до провадження шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності  ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи.
В суді апеляційної інстанції інтереси  ОСОБА_1 були представлені  професійним адвокатом-захисником Горином В.М., тому, на думку апеляційного суду, права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, які, зокрема, забезпечують особі можливість здійснити свій захист через захисника, були відновлені  в повному обсязі в апеляційній інстанції.
Разом з тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи АС щодо відсутності складу правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП в діях  ОСОБА_1 .
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення  має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таких вимог закону суддя  при розгляді справи  не дотримався в повній мірі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР  та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130  КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130  КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 названого Кодексу особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, мотивуючи свої відмову тим, що не довіряє лікарю, який проводить медичний огляд. Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.
Пункт 1.3 ПДР  зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення: а саме: даними, що містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААБ № 031736  та серії БАА № 957711 від 01.02.2021 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 01.02.2022р. приблизно  19год.46 хв., керуючи автомобілем, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу та був затриманий шляхом переслідування поліцейськими. Крім того, ОСОБА_1 01.02.2022р. приблизно 19 год.46 хв.. керував транспортним засобом марки "Volkswagen" номерний знак НОМЕР_1 в м. Снятин по вул. Шевченка з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан визначення алкогольного сп"яніння відмовився.ї ( а.с.1,3), роздруківкою приладу «Драгер», ркезультат якого показав - 0,96 % проміле (а.с.-5), акту огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" результат якого становить 0,96%. З результатом ОСОБА_1 не погодився( а.с.7), направленням ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водій ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі м. Снятина. Про що ОСОБА_1 не заперечив в апеляційному суді  (а.с.6).
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
З вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом, вбачається, як працівники патрульної поліції на службовому автомобілі переслідують автомобіль марки "Volkswagen" номерний знак НОМЕР_1 . На місці події встановлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" на що останній погодився та пройшов огляд за допомогою приладу "Драгер" , результат тесту 0,96%. Однак ОСОБА_2   з результатом 0,96% не погодився і тому йому було запропоновано проїхати до медичного закладу в м. Снятин для огляду. У медичному закладі ОСОБА_1 ухилявся від проходження огляду. Працівниками поліції ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП. Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився.  На відеозаписі ОСОБА_1 ні разу не стверджував, що він не керував транспортним засобом, а його товариш ОСОБА_3 , отже, ці доводи апелянта є неспроможними.
В результаті перевірки вищевказаних доводів АС не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані  доводи апелянта є неспроможними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені  апеляційним судом. 
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не виконав вимог зупинки та відмовився  будучи особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, як вбачається із резолютивної частини постанови суддя першої інстанції наклав на ОСОБА_1 окрім штрафу, в розмірі 17 000 гривень, ще позбавлення його права керувати транспортними засобами на строк один рік. 
Як вбачається з листа Територіального сервісного центру в Івано-Франківській області, що громадянину ОСОБА_1 не видавалось посвідчення водія ( а.с.39).
Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. 
За таких обставин ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, в контексті ПДР та Закону України «Про дорожній рух», оскільки в нього відсутнє посвідчення водія на керування транспортним засобом.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП , якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у ч.ч. 3-6 цієї статті.
Відповідно до п.7 ч.1 с. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Судом 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.2022 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.
Строк накладення адміністративного стягнення, на ОСОБА_1 , передбачений    ст. 38 КУпАП, тривав до 01.05.2022 року.
Таким чином, наявні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 _ за ч. 1 ст. 122-2КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, позаяк суддею було порушено вимоги ст.36 названого Кодексу.
Так, згідно приписів ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При накладенні адміністративних стягнень, в тому числі за правилами ч.ч. 1,2  ст.36 названого Кодексу, суддя повинен  їх викласти в резолютивній частині постанови. 
Таких вимог закону суддею було порушено..
Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, - 

                                                     п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Снятинського районного суду від 18 квітня 2022   року щодо нього про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2  та  ч.1 ст.130  КУпАП -  скасувати та постановити нову, якою провадження в частині притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 названого Кодексу, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього ж Кодексу.
Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                 Ю.Д. Шкрібляк