Ухвала
 
17 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 136/1955/21
провадження № 61-4272ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила змінити розмір аліментів, визначених рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 28 жовтня 2008 року, за яким з відповідача на її користь було присуджено аліменти в твердій грошовій сумі по 150,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 23 червня 2008 року протягом строку інвалідності, на тверду грошову суму по 1 000,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, на строк інвалідності.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовано тим, що після ухвалення рішення суду                     від 28 жовтня 2008 року її стан здоров`я погіршився, групу інвалідності їй було змінено із ІІІ групи на ІІ групу, у зв`язку із загостренням хвороби необхідне додаткове медичне втручання та лікування, що потребує додаткових витрат. Самостійно вона не в змозі забезпечити себе необхідними ліками, оскільки отримує незначну пенсію з інвалідності в розмірі 2 200,00 грн, яка є її єдиним доходом. Відповідач офіційно працевлаштований, фінансово спроможний, отже має можливість надавати їй майнову допомогу у більшому розмірі аніж та, що була визначена рішенням суду раніше.
 
Липовецький районний суд Вінницької області рішенням від 13 січня 2022 року в задоволенні позову відмовив.
 
Вінницький апеляційний суд постановою від 13 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року - без змін.
 
У травні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1  рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) -  2 481,00 грн.
 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про зменшення або збільшення платежів або видач визначається сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі або видачі, але не більше, ніж за один рік.
 
Предметом позову у цій справі є зміна розміру аліментів з 150,00 грн до 1 000,00 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, на строк інвалідності, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 841,00 грн х 100 = 248 100,00 грн). 
 
Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.   
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
 
Зазначення у постанові Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають. 
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 13 січня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                           Є. В. Коротенко
 
                                                                                                                      М. Ю. Тітов