Ухвала
Іменем України
 
11 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 175/2263/18
провадження № 61-6051ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова Олексія Володимировича,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати неправомірною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС) Воробйова О. В. за період з 18 квітня 2018 року по 05 червня 2018 року включно щодо нерозгляду його скарги від 26 жовтня 2017 року, поданої у виконавчому провадженні № 44936519, неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду вказаної скарги від 26 жовтня 2017 року та ненаправлення йому як стягувачу копії такої постанови. 
 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС Воробйова О. В. за період з 18 квітня 2018 року до 05 червня 2018 року включно щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року, поданої у виконавчому провадженні № 44936519, неприйняття процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду вказаної скарги від 26 жовтня 2017 року та ненаправлення копії такої постанови стягувачу ОСОБА_1 .
 
Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що за період з 18 квітня 2018 року до 05 червня 2018 року включно директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. не розглянув скаргу ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року, не надав інформації, що спростовує вказані твердження ОСОБА_1 . Протиправна бездіяльність директора Департаменту ДВС за період з 18 квітня 2018 року до 05 червня 2018 року включно щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 полягає в: невитребувані з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчого провадження № 44936519; неперевірці законності виконавчого провадження № 44936519 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року;  неприйнятті процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 ; ненаправленні ОСОБА_1 як скаржнику та стягувачу у виконавчому провадженні № 44936519 копії процесуального рішення у формі постанови, прийнятої за результатами розгляду його скарги. 
 
30 червня 2022 року Департамент ДВС подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Касаційна скарга Департаменту ДВС, подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги інформацію про повноваження та робоче навантаження директора Департаменту ДВС, який щодня підписує значну кількість доручень та відповідей на запити, звернення та скарги, і необґрунтовано задовольнили скаргу ОСОБА_1 . Директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. офіційно дізнався про постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року у справі № 175/4545/17 із заяви ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року, отриманої на електронну пошту Міністерства юстиції України, а не 18 квітня 2018 року, як зазначено в оскаржуваних судових рішеннях. Після отримання вказаної заяви директор Департаменту ДВС вжив заходів щодо її розгляду на виконання вимог ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 175/4545/17. Крім цього, визнання протиправною бездіяльності директора Департаменту ДВС щодо розгляду скарги від 26 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 44936519 жодним чином не відновить права ОСОБА_1 , так як вказане виконавче провадження завершено, а ОСОБА_1 повторно пред`явив виконавчий лист до виконання, і було відкрите інше виконавче провадження за № 63340536.
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Судами встановлено, що 02 жовтня 2014 року на підставі виконавчого листа   № 2-6510/2011 постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Біляковського О. М. було відкрито виконавче провадження № 44936519 з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 року у справі № 2-6510/2011 про зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів за договором від 02 грудня 2010 року № ДК 06/12-10 та згідно з чинним на момент виконання сертифікатом відповідності таких виробів. Стягувачем у вказану виконавчому провадженні є ОСОБА_1 , а боржником - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 . Зазначене рішення суду не виконане боржником.
 
26 жовтня 2017 року на підставі статті 19, частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 як стягувач у виконавчому провадженні № 44936519 звернувся до заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Шкляра С. В. зі скаргою на бездіяльність начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницького А. В. у згаданому виконавчому провадженні.
 
Розгляд скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року було доручено директору Департаменту ДВС Моісеєву Ю. О., який відмовився розглянути вказану скаргу, що стало підставою для звернення до суду зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту ДВС Моісеєва Ю. О.
 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 175/4545/17 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року, визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС Моісеєва Ю. О. щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 44936519. Зобов`язано директора Департаменту ДВС Моісеєва Ю. О. або іншу особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту ДВС, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 44936519.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту ДВС на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року у справі № 175/4545/17.
Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2018 року № 434/к на посаду директора Департаменту ДВС замість Моісеєва Ю. О. було призначено Воробйова О. В. з 08 лютого 2018 року.
 
Новопризначений директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. був поінформований про всі вищезазначені судові рішення у справі № 175/4545/17, оскільки апеляційне та касаційне оскарження цих рішень у вказаній справі, а саме - ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року здійснювалося Департаментом ДВС під керівництвом Воробйова О. В. 
 
17 квітня 2018 року набрала законної сили ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 175/4545/17, якою Воробйова О. В. як особу, яка з 08 лютого 2018 року займала посаду директора Департаменту ДВС, було зобов`язано повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 44936519.
 
З урахуванням положень статей 1, 6, 7, 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», відповідно до пунктів 1.1., 5.1. Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. є керівником органу державної виконавчої служби, державним виконавцем, державним службовцем, уповноваженим державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень в порядку, передбаченому законом, і зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені законом.
 
Відповідно до частини першої статті 1, статей 6, 7, 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», пунктів 1.1., 5.1. Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, частин першої, четвертої статті 28, частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», абзацу 2 пункту 1, пункту 2, пункту 6, пункту 7 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1302/29432, і на виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 175/4545/17, яка набрала законної сили 17 квітня 2018 року, директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. зобов`язаний був повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року, провести перевірку законності виконавчого провадження № 44936519 і за результатами перевірки скарги від 26 жовтня 2017 року прийняти відповідну постанову, копію якої направити ОСОБА_1 як стягувачу у виконавчому провадженні протягом десяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.
 
Крім цього, в силу частини першої статті 453 ЦПК України директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. як керівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний був повідомити суд та ОСОБА_1 про виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 175/4545/17, а саме: про результати розгляду скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року; про результати перевірки законності виконавчого провадження № 44936519 за скаргою ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року; про прийняття відповідної постанови та про направлення копії цієї постанови ОСОБА_1 як скаржнику у виконавчому провадженні № 44936519 - не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 175/4545/17.
 
За період з 18 квітня 2018 року до 05 червня 2018 року включно директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. не розглянув скаргу ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року.
 
Протиправна бездіяльність директора Департаменту ДВС Воробйова О. В. за період з 18 квітня 2018 року до 05 червня 2018 року включно щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року полягає в: невитребувані з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчого провадження № 44936519; неперевірці законності виконавчого провадження № 44936519 за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року; неприйнятті процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 ; ненаправленні ОСОБА_1 як скаржнику та стягувачу у виконавчому провадженні № 44936519 копії процесуального рішення у формі постанови, прийнятої за результатами розгляду його скарги.
 
Письмовими доказами на підтвердження протиправної бездіяльності директора Департаменту ДВС Воробйова О. В. за період з 18 квітня 2018 року до 05 червня 2018 року включно щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року є: ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 75/4545/2017-ц, яка набрала законної сили; постанова директора Департаменту ДВС Воробйова О. В. від 06 червня 2018 року № 47 про проведення перевірки виконавчого провадження № 44936519 та витребування його матеріалів; супровідний лист директора Департаменту ДВС Воробйова О. В. від 07 червня 2018 року за вих. № 695/20.4.1/32-18, яким він направив до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для виконання копію постанови № 47 про проведення перевірки у виконавчому провадженні  № 44936519 та витребування його матеріалів.
 
Як зазначено вище, Воробйов О. В. обіймав посаду директора Департаменту ДВС з 08 лютого 2018 року.
 
Апеляційна скарга на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 175/4545/17 була подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області представником Департаменту ДВС 14 лютого 2018 року, тобто в той час, коли Воробйов О. В. вже був перебував на посаді директора Департаменту ДВС.
 
Постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року у праві № 175/4545/2017 року, якою апеляційну скаргу директора Департаменту ДВС на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2018 року у справі № 175/4545/2017 залишено без задоволення, була отримана представником Департаменту ДВС 17 квітня 2018 року.
 
З 18 квітня 2018 року до 05 червня 2018 року директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. не розглянув скаргу ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року.
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
 
Систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (стаття 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).
 
Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.
 
Державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями (частина перша статті 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).
 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 
Згідно з пунктами 1.1, 5.1. Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 16 травня 2017 року № 1783/к Департамент державної виконавчої служби є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України. Департамент очолює директор, який в установленому порядку призначається на посаду і звільняється з посади державним секретарем Міністерства юстиції України.
 
З урахуванням положень статей 1, 6, 7, 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», згідно з пунктами 1.1., 5.1. Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. є керівником органу державної виконавчої служби, державним виконавцем, державним службовцем, уповноваженим державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень в порядку, передбаченому законом і зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені законом.
 
Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. 
 
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 1291 Конституції України).
 
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
 
Встановивши, що директор Департаменту ДВС Воробйов О. В. не розглянув скаргу ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року, хоча згідно з положеннями законодавства повинен був її розглянути, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 і визнання неправомірною бездіяльності директора Департаменту ДВС Воробйова О. В., яка полягала в нерозгляді скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року, поданої ним у виконавчому провадженні № 44936519, а також - у неприйнятті процесуального рішення у формі постанови за результатами розгляду вказаної скарги тане направленні копії вказаної постанови стягувачу.
 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до незгоди заявника з установленими судами обставинами і оцінкою доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції. 
 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77-80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
 
В цій справі суди попередніх інстанцій обґрунтовано встановили і зазначили в оскаржуваних судових рішеннях, в чому полягає протиправна бездіяльність директора Департаменту ДВС Воробйова О. В. та якими письмовими доказами вона підтверджується.
 
Посилання в касаційній скарзі на надмірне робоче навантаження директора Департаменту ДВС не спростовує факту допущення ним неправомірної бездіяльності щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 26 жовтня 2017 року.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень. 
 
Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).
 
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання Департаменту ДВС про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2022 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйова Олексія Володимировича.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко