УХВАЛА

27 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 600/1889/21-а
адміністративне провадження № К/990/8750/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та зобов`язати сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецької області подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9183,00 грн, згідно квитанції АТ «Таскомбанк» № ПН2106742 від 09.03.2021.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.07.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у поверненні помилково перерахованих коштів, викладену у формі листа від 12.04.2021 № 2400-0502-8/13087. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.04.2021 щодо повернення помилково сплачених коштів за майно, придане вперше. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022 ухвалені у справі, що призначена та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі № 600/1889/21-а.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У касаційній скарзі скаржник зазначив, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Проте, відповідачем не доведено в чому саме полягає фундаментальне значення та не зазначено обставини, які виділяють її вимоги якимись особливими, рідкісними чи унікальними ознаками, завдяки чому вони виокремлюються із загального ряду подібних справ.

Отже, наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано питання щодо переліку справ, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Таким чином ця адміністративна справа підпадає під критерій, встановлений пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення справи незначної складності, а відтак відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Матеріали ж касаційної скарги не дають підстав для висновку щодо необхідності застосування, у даному випадку, підпунктів «а»-«г» пункту другого частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022 ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі, що розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головному управлінняю Пенсійного фонду України у Чернівецькій області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.07.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, - Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.С. Пасічник І.А. Гончарова   І.Я.Олендер