КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №753/2581/22                                                                                     головуючий у І інстанції:Просалова О.М.  провадження 33/824/1442/2022                                                   головуючий в апеляційній інстанції: Сліпченко О.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
31 травня 2022 року                                                                                    м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 06 квітня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,
 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №221292 05 січня 2022 року о 14 год. 55 хв. по вулиці Бориспільська 6 в місті Києві, водій                    ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.
 
Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 06 квітня 2022 року      ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі                       17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на                          1 (один) рік.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням,  ОСОБА_1 20 травня                2022 року подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження у справі закрити.
Вказує, що він не був обізнаний із наслідками відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Зауважує, що після того, як дізнався про можливе позбавлення його керування, звернувся до наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де за висновком в результаті огляду, ознак сп`яніння виявлено не було. 
 
В судовому ОСОБА_1 та його представник доводи викладені в апеляційній скарзі підтримали.
Приходжу до висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, з огляду на відсутність належного повідомлення особи, яка притягується до відповідальності, про розгляд справи в суді першої інстанції та вручення йому тексту постанови 18 травня 2022 року.
Приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу                    (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
Відповідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів  для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,  що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду  в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків  складає  протокол  про  адміністративне правопорушення, у якому  зазначає  ознаки  сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.
Згідно із ст.266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року №1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеоапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 після зупинки автомобіля поліцейським ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився за участі свідків.
Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема пропозицію поліцейського пройти огляд та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , що утворює склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Висновок суду І-ї інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність наявних в матеріалах справи доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, зокрема дослідженим відеозаписом з місця вчинення правопорушення.
Із вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 являвся водієм транспортного засобу, вказаного не спростовував. Від проходження огляду на стан сп`яніння ухилився, попри те, що працівником поліції зазначалось про можливість пройти огляд на у відповідному медичному закладі. 
Всупереч доводам апеляційної скарги, суд І-ї інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.
Тому, твердження захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є достеменно встановленим.
Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м.Києва від 06 квітня 2022 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає. 
 
Суддя                                                                                                О.І. Сліпченко