Справа № 127/6551/22 
Провадження № 33/801/474/2022
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна  Ю. А.
Доповідач: Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
За участю ОСОБА_1 ,
Представника Вінницької митниці Вихристюк В. Д.,
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, 

встановив:
Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року визнано  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 12 449 164,10 грн з конфіскацією в дохід держави вилучених коштів, які знаходяться на рахунках ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ) в АТ «Райффайзен Банк Аваль», а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №0089/401000/22 від 16.03.2022, 16.03.2022 в зоні митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач» по смузі руху в напрямку виїзду за межі митної території України рухався транспортний засіб особистого користування «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія громадянина України ОСОБА_1 з пасажиром (сином) громадянином України ОСОБА_2 . 
Під час проведення митного контролю вказані громадяни заявили, що переміщують валютні цінності у вигляді готівкових коштів, які перевищують еквівалент 10000 євро.
Вищезазначеним громадянам було запропоновано заявити за встановленою формою точні відомості про наявні валютні цінності шляхом заповнення митних декларацій транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.
Громадянин ОСОБА_1 за встановленою формою усно та власноруч письмово заявив, що переміщує через митний кордон України 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США. Його пасажир (син) ОСОБА_2 за встановленою формою усно та власноруч письмово заявив, що переміщує через митний кордон України 12000 (дванадцять тисяч) доларів США.
Під час митного огляду в ручній поклажі у громадянина України ОСОБА_1 виявлено 424 464 (чотириста двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) долари США та 950 (дев`ятсот п`ятдесят) євро, які ним не заявлені за встановленою формою усно та письмово.
Таким чином, громадянином України ОСОБА_1 вчинено недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари 424 464 (чотириста двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) долари США та 950 (дев`ятсот п`ятдесят) євро, вартість валюти за курсом НБУ на 16.03.2022 складає 12 449 164,10 гривень України, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Не погодившись з постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вказану постанову незаконною у зв`язку з необ`єктивністю розгляду справи, просить її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 247 МК України, повернути йому вилучені грошові кошти у розмірі 424 464 доларів США, 950 євро.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з аналізу статті 338 МК України та Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вбачається, що підставою для проведення огляду є рішення митного органу, прийняте у встановленій формі та виключно у разі існування обставин, передбачених статтею 338 МК України та вичерпним переліком підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення органами доходів і зборів України.
Однак, в акті про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16.03.2022, не вказано підстав для проведення митного огляду згідно з Переліком підстав для проведення митного огляду, затвердженого постановою КМ України від 23.12.2012 № 467. Крім того, з тексту оскаржуваної постанови суду першої інстанції відомий перелік доказів та документів, вивчених судом при прийнятті судового рішення. Цей перелік не містить будь-яких документів та доказів, які б свідчили про наявність рішення митного органу, прийнятого в установленій формі про проведення огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Вважає, що вказані факти свідчать про наявність необ`єктивності судового розгляду по справі. Відтак, акт огляду від 16.03.2022 в якому зафіксовані результати митного огляду не може бути врахований як доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки докази, отримані в результаті митного огляду, який проведено без дотримання митних правил не могли бути взяті до уваги як докази, що поза розумним сумнівом доводять наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України.
Зазначає, що в порушення норм частини першої статті 486 МК України, статті 280 КУпАП в протоколі про порушення митних правил не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України. З протоколу не вбачається в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено та якими доказами це підтверджується.
Крім того, матеріалами справи не підтверджено умислу на вчинення порушення митних правил, оскільки обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 472 МК України є наявність в діях правопорушника вини. Стверджуючи про відсутність в даному випадку вини як обов`язкової складової суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбачених статтею 472 МК України, апелянт звертає увагу на наступне. Так, вилучені валютні кошти не були приховані від митного контролю, а знаходились відкрито в салоні автомобіля без будь-яких обмежень доступу до них та про факт наявності цих коштів він не заперечував та повідомив; також на його психологічний стан під час проходження митного контролю вплинуло те, що він тривалий час знаходився в м. Харкові, в безпосередній зоні бойових дій, під постійними обстрілами. Такий психологічний вплив сприяв тому, що знаходячись в зоні митного контролю, він розумів, що йому необхідно чітко виконувати саме конкретні вимоги митників та прикордонників, тому, на питання чи є при собі валютні кошти, які підлягають декларуванню, він чітко відповів про наявність у нього коштів, які він мав безпосередньо при собі. Про наявність інших коштів, які були не безпосередньо при ньому, ОСОБА_1 також правдиво повідомив та вказав, що не пам`ятає чітко їх кількість. Факт того, що ОСОБА_1 не перерахував валютні кошти не може підтверджувати наявності його вини у формі необережності в зв`язку з тим, що він повідомив про наявність неперерахованих валютних коштів. Однак, після перегляду цих коштів, працівник митниці не роз`яснив йому про можливість скоригувати декларацію, а прийняв рішення про складання протоколу про порушення митних правил.
Також звертає увагу суду, що в оскаржуваному судовому рішенні в порушення вимог статті 472 МК України, статті 280 КУпАП не зазначено обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду. 
Отже, на думку апелянта, аналіз досліджених по справі доказів, встановлених обставин і відповідних їм положень чинного законодавства, приводить до висновку, що в його діях відсутній доведений склад правопорушення, передбачений статтею 472 МК України, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП 
ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.
Суду пояснив, що він є мешканцем міста Харків, а тому 14 березня 2022 року під час сильних обстрілів виїхав з міста разом з неповнолітнім сином у стані стресу. До митного пункту їхав два дні, ночував разом з дитиною в автомобілі і в цьому стані проходив митницю. Для себе вибрав порядок проходження митниці по зеленому коридору, до перетинання «білої лінії» повідомив працівнику митниці про наявність при собі грошових коштів. Незрозумівші запитання митника, вказав в декларації гроші, які були при собі, однак не заперечував про наявність грошей в машині його автомобіля. Зазначив, що конфісковані гроші є заробітною платою за три місяці працівників підприємства де він був директором. Жодного наміру сховати вказані гроші, або приховати від працівників митниці у нього не було. Просить суд врахувати, що в той час багато людей виїжджало з Харкова, всі перебували сильному душевному хвилюванні.
На запитання працівника митниці відповів, що не може надати документи на підтвердження того, що гроші є заробітною платою працівників підприємства.
Представник Вінницької митниці Вихристюк В. Д. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважає її доводи надуманими та безпідставними, а постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Підтримала доводи викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу. 
Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Статтею 472 МК України (в редакції, що діяла на час порушення ОСОБА_1 митних правил) передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.
Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок декларування товарів (за відповідною формою), що переміщуються через митний кордон України, тобто зазначення точних та достовірних відомостей про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на недекларування товару, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
За змістом п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України, до товарів відносяться будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі, зокрема і валютні цінності.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютні цінності це національна валюта (гривня), іноземна валюта та банківські метали. Транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. п. 5, 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління НБУ № 3 від 02.01.2019 р., фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу. Фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Згідно ст. 4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Згідно п. 4 ст. 265 МК України «Громадяни можуть бути декларантами після досягнення ними 16-річного віку.
Наказом Міністерства фінансів України № 614 від 28.05.2012 встановлено правила заповнення, подання та використання митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, під час здійснення митного оформлення товарів, що переміщуються ними через митний кордон України в ручній поклажі, супроводжуваному й несупроводжуваному багажі, вантажному відправленні та підлягають письмовому декларуванню в порядку, передбаченому для громадян.
Відповідно до п. 2.9. наказу Міністерства фінансів України № 614 від 28.05.2012, у пункті 4 митної декларації зазначаються, зокрема, відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та/або оподаткуванню митними платежами, товари, переміщення яких через державний кордон України заборонено або здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади, та інші товари, що декларуються письмово за бажанням громадянина або на вимогу органу доходів і зборів.
Відповідно до п. 1.10 вказаного наказу з моменту прийняття декларації посадовою особою органу доходів і зборів для оформлення вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а громадянин або уповноважена особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2019 року № 203 «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей», яка набрала чинності 22.03.2019, затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.
Судом першої інстанції встановлено, що 16.03.2022 в зоні митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський - Отач» по смузі руху в напрямку виїзду за межі митної території України рухався транспортний засіб особистого користування «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням водія громадянина України ОСОБА_1 з пасажиром (сином) громадянина України ОСОБА_2 . Під час проведення митного контролю вказані громадяни заявили, що переміщують валютні цінності у вигляді готівкових коштів, які перевищують еквівалент 10000 євро. Вищезазначеним громадянам було запропоновано заявити за встановленою формою точні відомості про наявні валютні цінності шляхом заповнення митних декларацій транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей. Громадянин ОСОБА_1 за встановленою формою усно та власноруч письмово заявив, що переміщує через митний кордон України 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) доларів США. Його пасажир (син) ОСОБА_2 за встановленою формою усно та власноруч письмово заявив що переміщує через митний кордон України 12000 (дванадцять тисяч) доларів США. Під час митного огляду в ручній поклажі у громадянина України ОСОБА_1 виявлено 424 464 (чотириста двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) долари США та 950 (дев`ятсот п`ятдесят) євро, які ним не заявлені за встановленою формою усно та письмово.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 472 МК України правопорушення, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях апелянта складу вказаного правопорушення та закриття провадження у справі, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в акті про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16.03.2022, не вказано підстав для проведення митного огляду, оскільки в акті зазначено посилання на ст. 338-339 МК України.
Так, згідно ч. 1, 2 ст. 339 МК України, якщо є підстави вважати, що в ручній поклажі або багажі громадянина переміщуються через митний кордон України, у тому числі транзитом, товари, які підлягають обліку і заходам офіційного контролю, чи товари, при митному оформленні яких справляються митні платежі, а також товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено, митний орган має право провести огляд, а в разі необхідності - і переогляд ручної поклажі та багажу з їх розпакуванням. Огляд та переогляд ручної поклажі, багажу громадянина здійснюються в присутності цього громадянина чи уповноваженої ним особи.
Не спростовують вірні висновки суду твердження ОСОБА_1 про те, що про наявність інших коштів, які були не безпосередньо при ньому, ОСОБА_1 також правдиво повідомив та вказав, проте не пам`ятає чітко їх кількість, оскільки порядок заповнення декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, який викладений на зворотному бланку декларації, вимагає зазначення точної суми у кожній валюті цифрами та словами.
Не знайшли свого підтвердження пояснення ОСОБА_1 про те, що він обрав порядок проходження митниці по зеленому коридору, оскільки судом встановлено, що під час проведення митного контролю він заявив, що переміщує валютні цінності у вигляді готівкових коштів, які перевищують еквівалент 10000 євро і подав митну декларацію транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей. Проте такий порядок відповідає смузі руху «червоний коридор», який призначений для переміщення товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню та митному оформленню.
Отже, на час розгляду та прийняття рішення дане провадження було підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області та суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України.
Разом з тим, на час розгляду справи в апеляційній інстанції, зокрема 16.06.2022 набрав чинності Закон України № 2058-ІХ від 16.02.2022 «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян з порушення митних правил», яким ст. 471 та ст. 472 МК України викладені у новій редакції.
Так, згідно диспозиції ст. 472 МК України встановлена відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
В той же час диспозицією ч. 1 ст. 471 МК України встановлена відповідальність за недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування.
Відповідно примітки до ст. 471 МК України - недекларуванням у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»)».
Отже, відповідальність за правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 , наразі передбачене ч. 1 ст. 471 МК України та санкція цієї статті є більш м`якою, аніж санкція ст. 472 МК України у редакції на час вчинення правопорушення.
Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
За приписами ч. 3 ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.
Враховуючи, що дії ОСОБА_1 підпадають під диспозицію ч. 1 ст. 471 МК України (в редакції Закону № 2058-ІХ від 16.02.2022) апеляційний суд вважає, що постанову суду необхідно змінити в частині накладення стягнення у межах, що встановлені санкцією ч. 1 ст. 471 МК України у діючій наразі редакції закону, оскільки норма цього закону пом`якшує відповідальність особи за порушення митних правил, а тому має зворотну дію в часі і її норма поширюються на правопорушення, вчинене ОСОБА_1 до прийняття цього закону.
Відповідно до матеріалів справи сума, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил у цій справі складає 12 449 164,10 грн.
Отже, 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил становить 2 489 832 (два міліонна чотириста вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 82 коп. (12 449 164,10 * 20%).
Згідно ч. 3 ст. 528 МК України у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові.
Оскільки норма закону України, яка пом`якшує відповідальність  ОСОБА_1 за порушення митних правил не передбачає такий вид адміністративного стягнення як конфіскація товарів - валюти, конфісковані в дохід держави вилучені кошти, які знаходяться на рахунках ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» слід повернути ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст. 528, 530 МК України, суд -

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 472 МК України, змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 489 832 (два міліонна чотириста вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 82 коп.
Конфісковані в дохід держави вилучені 16.03.2022 згідно протоколу про порушення митних правил № 0089/401000/22 кошти в сумі 424 464 долари США, що згідно курсу НБУ становить 12 417 651,90 грн., та 950 Євро, що згідно курсу НБУ становить 31 512,165 грн., які знаходяться на рахунках ( НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ) в АТ «Райффайзен Банк Аваль» повернути ОСОБА_1 .
В іншій частині постанову судді районного суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

       Суддя апеляційного суду                                         Ю. Б. Войтко