ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року	Львів	Справа № 260/7871/21 пров. № А/857/2803/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Іщук Л.П., Носа С.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року про повернення позовної заяви (постановлена суддею Плехановою З.Б. у м. Ужгороді) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                       в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради (далі – Управління соцзахисту, Управління, відповідач) щодо не нарахування та невиплати йому щорічної разової грошової до 5 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити таку допомогу.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 позовну заяву було повернуто позивачу. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить її скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що перебіг строку звернення до суду з вимогою про стягнення допомоги до 5 травня за 2021 рік слід обраховувати з 30.09.2021. Вказує, що ним не пропущено строк звернення до суду, оскільки він звернувся з вказаним позовом 30.03.2021. Крім того, судом першої інстанції не зазначено з якої дати суд обраховував початок перебігу строку звернення до суду з позовом щодо вимоги про стягнення грошової допомоги до 5 травня.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
На підставі ч.2 ст.312 КАС України справа призначена до розгляду в порядку письмового провадження. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи видно, що 20.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з даним позовом, який ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
30.12.2021 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в обгрунтування вимог якої зазначив, що перебіг строку звернення до суду з позовом щодо вимоги про стягнення допомоги до 5 травня за 2021 рік слід обраховувати з 30.09.2021. Тому просив відкрити провадження по даній справі.
Не зважаючи на це, 10.01.2022 суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу.
При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду судом визнаються неповажними, а тому заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає. 
Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних мотивів.
Так, положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.
Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч.4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява була залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.
За змістом ч.1 ст.122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 05 травня особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова допомога.
Згідно частини четвертої статті 171 цього Закону, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 05 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
З огляду на вищенаведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо не призначення щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» слід обраховувати з 30 вересня відповідного року.
30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, від 10.05.2018 по справі №389/1042/17, які в силу положень ч.5 ст.242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.
Зі змісту адміністративного позову видно, що предметом оскарження є виплата позивачу не в повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учаснику війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Позивач не погоджується із сумою допомоги, виплаченої йому у вересні 2021 року.
При цьому, з адміністративним позовом про перерахунок та виплату допомоги за 2021 рік, позивач звернувся в грудні 2021 року, тобто в межах передбаченого ст.122 КАС України строку звернення до суду.
Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції протиправно залишив адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соцзахисту без руху з підстав пропуску строку звернення до суду, при цьому покликаючись, що позивач не надав суду доказів про дату отримання грошової допомоги до 5 травня.
Колегія суддів наголошує, що предметом позову є невиплата у повному обсязі сум щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учаснику війни у 2021 році, строк звернення до суду якої слід обчислювати саме з 30.09.2021, а тому у позивача була відсутня необхідність надання доказів дати отримання такої допомоги.
Зважаючи на дотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом, ухвала суду про залишення позову без руху винесена протиправно, а тому невиконання її необґрунтованих вимог не може бути підставою для повернення позову позивачу.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви з мотивів невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, з огляду на що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Частиною третьою статті 312 КАС України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

                                                  п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року про повернення позовної заяви по справі №260/7871/21 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	С. П. Нос