ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 643/14888/15-а
адміністративне провадження № К/9901/37399/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017 (суддя-  Харченко А.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 (судді - Бартош Н.С., Присяжнюк О.В., Курило Л.В.) 
у справі за його позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяв про уточнення та доповнення позовних вимог, просив: визнати неправомірними дії відповідача про відмову в перерахунку пенсії за віком в 2015-2016 роках; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплатити заборгованість по пенсії за віком від стажу роботи та заробітку із застосуванням показника середньої заробітної плати - за 2010 рік у розмірі 1982,63 грн. з 01.09.2015 р., враховуючи періоди з 01.04.2011 р. по 21.04.2011 р. та з 01.09.2011 р. по 31.10.2011 р. згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2001 р.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком. Пенсію позивачу призначено з 14.03.2001 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». При перерахунку пенсії з 01.01.2004 відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 2002 рік.
З 01.01.2008 проведено масовий перерахунок пенсій, які були призначені згідно Закону № 1058 із застосуванням показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2002-2005 роки, при перерахунку застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2006 рік (підстава - п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України»).
28.07.2011 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по стажу (а.с. 159) та на підставі цієї заяви такий перерахунок було проведено з 01.08.2011, згідно розпорядження від 28.07.2011 (а.с. 160).
З 01.05.2012 проведено масовий перерахунок пенсій, призначених (перерахованих) до 2008 року, із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, у тому числі в сільському господарстві, за 2007 рік на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».
28.04.2016 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок з 28.04.2016 пенсії від стажу і заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік (а.с. 161).
Протокольним рішенням Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 04.05.2016 в перерахунку пенсії відмовлено, оскільки за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу станом на 04.05.2016 р. відомості після березня 2011 року по теперішній час (слід розуміти по момент звернення позивача із заявою) відсутні, а застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2010 рік не передбачено чинним законодавством (а.с. 162).
Також судами встановлено, що 07.06.2016 позивачем був укладений договір № 205 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за попередній період з 01.09.2011 по 31.10.2011 (а.с.113) та на підставі вказаного договору позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за цей період.
Отримавши 01.08.2016 підтвердження про сплату ЄСВ (копія листа Київської ОДПІ м. Харкова від 28.07.2016 №1947/9/20-31-13-01) відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з додаванням 2 місяців страхового стажу, що підтверджується розпорядженням від 04.08.2016 з розрахунком стажу (а.с. 166, 167).
Також, 28.07.2011 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії від стажу (а.с. 159), в якій позивачем був обраний варіант проведення перерахунку пенсії із урахуванням тільки стажу, про що вказано у самій заяві. На підставі цієї заяви такий перерахунок було проведено з 01.08.2011.
Вважаючи, що відповідачем було здійснено перерахунок пенсії без урахування приписів ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з цим позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідно до Закону №1058 пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком.
Крім того, суди виходили з того, що згідно даних із системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу за квітень 2011 року страхові внески не сплачені, тому підстави для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу позивача відсутні.
Також суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки період з 01.09.2011 по 31.10.2011 зараховано відповідачем до страхового стажу позивача, тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині також відсутні.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на те, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого суди дійшли помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема, покликається на те, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено застосування під час перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати за той рік, який передує перерахунку, однак відповідачем протиправно відмовлено в такому перерахунку.
Також покликається на те, що відповідачем протиправно відмовлено в зарахуванні до його страхового стажу період з 01 по 21.04.2011, оскільки він як пенсіонер, який здійснює підприємницьку діяльність звільнений від сплати соціального внеску, незважаючи на це такий внесок ним сплачено.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин, (Закон №1058-IV) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де: 
П - розмір пенсії, у гривнях; 
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; 
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 40 цього Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. 
За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до частини 4 статті 42 цього Закону у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.
Верховний Суд у справах №21-343а12, №235/2884/14-а та №311/1809/16-а дійшов висновку, що пенсіонер має право обрати метод обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії, в тому числі і з урахуванням заробітної плати, яку він отримував до моменту перерахунку пенсії, але не має права вимагати застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії.
Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач у 2016 році звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку з 28.04.2016 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2010 рік, однак передбачені частиною 4 статті 42 Закону 1058 підстави для перерахунку пенсії, пов`язані із змінами у страховому стажі після березня 2011 року, були відсутні.
Крім того, за загальним правилом перерахунок пенсії, відповідно до частини 4 статті 42 цього Закону 1058, здійснюється із заробітної плати, з якої було призначено пенсію.
Передбачена цією нормою можливість перерахунку пенсії із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії здійснюється лише в разі, якщо пенсіонер виявив таке бажання, однак як встановлено судами попередніх інстанцій в 2011 році позивач звертався із заявою про перерахунок пенсії лише по стажу.
Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
За правилами ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що у спірний період у квітні 2011 року позивач перебував на загальній системі оподаткування, відомості про сплату за цей період єдиного внеску відсутні і доказів його сплати позивач не надавав, тому в цій частині доводи касаційної скарги також є необгрунтованими і висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.
За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку щодо правомірності відмови відповідача у перерахунку пенсії позивачу та прийняли рішення про відмову у задоволенні позову.
За правилами частин 1 та 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки за наслідками касаційного перегляду в межах доводів касаційної скарги встановлено, що при ухваленні рішень суди першої та  апеляційної інстанцій порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.
Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України,
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.06.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук