ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3255/22 Справа № 204/4579/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А. І. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Максюти Ж.І.
суддів Свистунової О.В., Пищиди М. М.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, - 

В С Т А Н О В И Л А:

17 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 із вимогою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. 
В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона раніше перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21 вересня 2018 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/5238/18 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки, у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач вказане рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, тому станом на 30 квітня 2021 року за ним утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 72 922 гривні 46 копійок, у зв`язку з чим позивачка, прохає суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 72 922 гривні 46 копійок разом із витратами на юридичні послуги у розмірі 10680 гривень.
       Рішенням Красногвардейського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено у повному обсязі.
       Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пеню за прострочення сплати аліментів, за період часу із липня 2018 року по квітень 2021 року, у розмірі 72922 (сімдесят дві тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 46 (сорок шість) копійок.
       Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу у сумі 10680 (десять тисяч шістсот вісімдесят) гривень.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
В апеляційній скарзі відповідач  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи не прийняв до уваги те, що з 2018 року відповідач сплачував щомісячно аліменти, про що надані квитанції з “Приват Банку”, в яких призначення платежу вказано “Аліменти”, таким чином, судом не з`ясований розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, не установлений строк та не обчислено розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення рішення судом. 
       Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.
       З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі перебували у шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21 вересня 2018 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 204/5238/18, шлюб між позивачкою та позивачем розірвано та з останнього стягнуто аліменти на утримання доньки, у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 10-12). 
29 січня 2019 року старшим державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Твердохліб Н.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58214369 про примусове виконання виконавчого листа Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська № 204/5238/18 від 18 жовтня 2018 року (а. с. 14). 
Вказана постанова була направлена державним виконавцем боржнику до виконання та до відома 29 січня 2019 року, що підтверджується супровідним листом (а. с. 13). 
Відповідно до розрахунку заборгованості, що складений старшим державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Твердохліб Н.П., за період часу з липня 2018 року по 30 квітня 2021 року за відповідачем утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 72922 гривні 46 копійок (а. с. 16). 
З 07 лютого 2020 року відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 07 лютого 2020 року (а. с. 48). 
Відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 15 лютого 2019 року, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 23 липня 2020 року (а. с. 50-51). 
       Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
       Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.         Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
       Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
       Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.
       Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачем не спростовано те, що прострочення сплати аліментів сталося з його вини, оскільки він, будучи обізнаним про рішення суду та наявність відкритого виконавчого провадження за ним, не виконує належним чином та своєчасно обов`язки щодо сплати аліментів на утримання дитини, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість, розмір якої, станом на 30 квітня 2021 року, становить 72922 гривні 22 копійки. 
       Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
       На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.
       Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.
       У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається.
       Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства.
       Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні.
       Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства
       Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем частково сплачувались аліменти, а тому застосування пені є безпідставними, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у цій категорії справ визначальним є вина платника аліментів у виникненні заборгованості по аліментам, що відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано.
       Наведені у апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

       Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними та зводяться до особистого тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

       Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

       Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Красногвардейського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий суддя Ж.І. Максюта

Судді О.В. Свистунова

М. М. Пищида