Ухвала
Іменем України 
07 червня 2022 року
м. Київ
справа № 335/9996/21
провадження № 51-1632 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 березня 2022 року, якою повернуто його апеляційну скаргу,
встановив:
За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та  засуджено за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03 березня 2022 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 повернуто останньому, оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку. 
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 не погоджується з вказаними судовими рішеннями.
Перевіривши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на відповідність вимогам          статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов до висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
У частині 2 статті 424 КПК встановлено, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, обвинувачений ОСОБА_4 не погоджується з вказаним вироком суду першої інстанції від 19 січня 2022 року та ухвалою апеляційного суду від 03 березня 2022 про повернення його апеляційної скарги. 
Однак, ОСОБА_4 не звернув уваги на те, що предметом розгляду суду касаційної інстанції у вказаному касаційному провадженні може бути ухвала апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги.
 
Водночас, зміст касаційної скарги ОСОБА_4 зводиться не до суті прийнятого судом апеляційної інстанції оскаржуваного рішення, а до незаконності вироку місцевого суду, що не може бути предметом касаційного розгляду, з огляду на вимоги статті 424 КПК, оскільки таке рішення не переглядалось по суті в суді апеляційної інстанції.
При цьому, ОСОБА_4 не конкретизує, яких помилок допустився суд апеляційної інстанції при поверненні його апеляційної скарги.
Тобто, скаржник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Проте, обвинувачений у касаційній скарзі не зазначає вимоги до суду касаційної інстанції, а лише вказує, що не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням, тобто, без конкретизації вимог, суд касаційної інстанції позбавлений можливості розглянути вказану касаційну скаргу.
До того ж, касаційну скаргу ОСОБА_4 адресовано до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд. 
Крім того, всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК обвинувачений не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Разом із цим, у касаційній скарзі ОСОБА_4 вказує на його порушені конституційні права впродовж розгляду кримінального провадження, а тому звертаємо увагу на те, що останній має право звернутися за правовою допомогою до Регіональних центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, для забезпечення права на захист, що регулюється статтею 59 Конституції України, частиною 2 статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України, пунктом 7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Тобто для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії та права на правову допомогу.
Таким чином, недодержання обвинуваченим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд      

постановив:
Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 березня 2022 року, якою повернуто його апеляційну скаргу, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                 ОСОБА_3