ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року 

м. Київ

справа №320/5667/18
адміністративне провадження № К/9901/1332/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П., 

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 (суддя Лапій С.М.) та на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019 (колегія суддів у складі суддів Лічевецького І.О., Кобаля М.І., Мельничука В.П.) 
у справі № 320/5667/18
за позовом  ОСОБА_1 
до Бучанської міської ради
про визнання протиправним та скасування рішень.

І. РУХ СПРАВИ

1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бучанської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішення від 28.01.2016 № 151/5-6-VII "Про зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності по АДРЕСА_1 " та рішення № 151/5-6-VII "Про зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності по АДРЕСА_1 ".
2.          Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.
3.          09.01.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на зазначені судові рішення.
4.          Ухвалою від 15.01.2020 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі.
5.          Позивач клопотав про розгляд справи за його участі, однак своєю ухвалою від 30.06.2022 Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.
6.          Також позивач просив про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак ухвалою від 15.01.2020 Верховний Суд відмовив в задоволенні такого клопотання.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,4845 га (кадастровий номер 3210800000:01:128:0180) по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 4,1907 га (кадастровий номер 3210800000:01:128:0181) по АДРЕСА_2 .
8.          Відповідно до Свідоцтв про право власності cерії НОМЕР_2 від 25.07.2015 та cерії НОМЕР_3 від 25.07.2015 ці земельні ділянки були призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
9.          У листопаді 2015 року позивач ініціював зміну цільового призначення земельних ділянок. За заявами ОСОБА_1 ТОВ «Земельна Українська Компанія» розробило два проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється з будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
10.          Зазначені проекти землеустрою були надані на погодження до відділу Держгеокадастру у м.   Бучі Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області та відділу містобудування та архітектури Бучанської міської ради.
11.          Висновками №01-8/3-16 від 20.01.2016 та №01-8/2-16 від 20.01.201 відділ Держгеокадастру у м. Бучі Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області погодив проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_1 , цільове призначення яких змінюється з будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
12.          Водночас, відділ Держгеокадастру у м. Бучі Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області у цих висновках звернув увагу, що щодо земельних ділянок діють обмеження у використанні - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту та охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи.
13.          Також відділ Держгеокадастру у м. Бучі Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області надав висновки про обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки № 03-18/2-16 від 19.01.2016 та № 03-18/3-16 від 19.01.2016, за змістом яких на земельній ділянці площею 3, 4845 га діють обмеження у використанні площею 0, 0214 га - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту, а на земельній ділянці площею 4,1907 га діють обмеження у використанні площею 4,1907 га - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту та площею 0,7452 га - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи.
14.          Так само і відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Бучанської міської ради висновками № 321 від 25.12.2015 та № 322 від 25.12.2015 погодив позивачеві проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, однак надав висновки про наявні обмеження (обтяження) на використання земельних ділянок № 329 від 25.12.2015 та № 330 від 25.12.2015, відповідно до яких на використання земельних ділянок існують такі обмеження (обтяження): код 01.01.08 - охоронна зона навколо інженерних комунікацій; код 01.06.10 - заборона на провадження окремих видів діяльності; код 01.06.23 - інші обмеження.
15.          Рішенням Бучанської міської ради №151/5-6-VII від 28.01.2016 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності по АДРЕСА_1 » затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку та змінено цільове призначення земельної ділянки площею 3,4845 га (кадастровий номер 3210800000:01:128:0180).
16.          28.01.2016 Бучанська міська рада прийняла рішення №151/6-6-VII від 28.01.2016 «Про зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності по АДРЕСА_2 ». Цим рішенням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється з будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку та змінено цільове призначення земельної ділянки площею 4,1907 га (кадастровий номер 3210800000:01:128:0181).
17.          12.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Бучанської міської ради із заявою про надання йому містобудівних умов та обмежень на проектування багатоквартирної житлової забудови по АДРЕСА_3 .
18.          19.06.2018 Бучанська міська рада прийняла рішення №341 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва». Це рішення вмотивовано невідповідністю наданого містобудівного розрахунку вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме: Генеральному плану м. Буча (земельні ділянки розташовані в зоні пролягання магістрального газопроводу); Плану зонування м. Буча (земельні ділянки розташовані в зоні, яка формується в межах територій на яких передбачається організація санітарно-захисних зон); Детальному плану території житлового кварталу (забудова даних територій не передбачена).
19.          Згодом позивач 26.07.2018 звернувся до Бучанського міського голови із заявою про скасування рішень Бучанської міської ради від 28.01.2016 № 151/5-6-VІІ та №151/6-6-VІІ.
20.          Рішенням Бучанської міської ради від 06.09.2018 № 2358-44-VІІ відмовлено позивачу у задоволенні звернення щодо скасування рішень Бучанської міської ради від 28.01.2016 № 151/5-6-VІІ та № 151/6-6-VІІ.
21.          Позивач, не погоджуючись з рішеннями Бучанської міської ради від 28.01.2016 № 151/5-6-VІІ та № 151/6-6-VІІ, звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

22.          Позивач вважає, що оскаржувані рішення прийнято з порушенням законодавства, оскільки зміна цільового призначення земельних ділянок не відповідала Генеральному плану міста Буча Київської області, плану зонування території м. Буча, детальному плану території та нормам ДБН.
Про протиправність оскаржуваних рішень йому стало відомо після того, як він отримав відмову на свою заяву від 12.06.2018 щодо надання містобудівних умов та обмежень для будівництва багатоквартирних житлових будинків на спірних земельних ділянках.
23.          Відповідач проти позову заперечив. Вважає, що Бучанська міська рада діяла в межах та спосіб, передбачених законодавством.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

24.          Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що цільове призначення земельної ділянки приватної власності може бути змінене виключно за ініціативою її власника. Отримавши погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, орган місцевого самоврядування зобов`язаний у місячний строк затвердити цей проект. 
Стаття 20 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) не передбачає підстав, за яких орган місцевого самоврядування може відмовити у затвердженні погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміні її цільового призначення. Підставою для визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування може бути порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. Такий порядок відповідачем було дотримано. 
Щодо порушення Генерального плану м. Буча, Плану зонування та Детального плану, а також відповідних норм ДБН та ДСТУ, то суди виходили з того, що ЗК України розрізняє процедуру погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження.
Так, відповідно до частини 6 статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Разом з тим, ані висновки відділу Держгеокадастру у м. Бучі Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ані висновки відділу містобудування та архітектури Бучанської міської ради про погодження проектів землеустрою не є предметом спору у цій справі.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

25.          У касаційній скарзі позивач покликається на те, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.
26.          На думку позивача, відповідач повинен був перевірити:
-          чи можливе, після зміни цільового призначення, фактичне використання власником земельної ділянки в межах вимог, встановлених законом до використання земель такої категорії;
-          чи не будуть порушені вимоги містобудівної документації та документації із землеустрою як під час зміни цільового призначення, так і під час використання власником земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється.
27.          Позивач розраховував, що Бучанська міська рада не може змінити цільове призначення ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, якщо згодом така зміна не дасть йому можливості розпорядитися своєю земельною ділянкою саме за цим цільовим призначенням та видом користування.
28.          Усвідомлюючи, що земельні ділянки позивача усією площею знаходяться в межах охоронної зони об`єкта магістрального газопроводу та в зоні зелених насаджень, що повністю виключає можливість будь-якого будівництва, відповідач прийняв рішення про зміну цільового призначення, а згодом відмовив у наданні містобудівних мов та обмежень з огляду на вказані підстави. Тим самим відповідач ухилився від виконання свого обов`язку по дотриманню законодавства та намагається отримати з цього вигоду у вигляді надходжень від позивача сум земельного податку за підвищеною ставкою. Як наслідок, позивачу визначено податкові зобов`язання по сплаті земельного податку в сумі 1208631 грн.
29.          Змінюючи цільове призначення землі в порушення раніше затвердженого Генерального плану, орган місцевого самоврядування завдає шкоди власнику землі, оскільки таким рішенням не створюються наслідки у вигляді набуття права на забудову ділянки. Натомість, створюються наслідки у вигляді збільшення ставки земельного податку.
30.          На думку позивача, рада мала б відмовити у зміні цільового призначення, посилаючись на Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закон України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів».
31.          Орган місцевого самоврядування, виступаючи гарантом дотримання конституційних прав людини, має враховувати не лише ініціативу на зміну цільового призначення, а й вимоги закону. Тим більше, якщо порушення норм закону може завдати шкоди власнику майна.
32.          Суди не взяли до уваги та не навели доводів на спростування тверджень позивача про неможливість зміни цільового призначення земельних ділянок в силу прямого припису закону.
33.          Відзив від відповідача не надходив.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

34.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення.
35.          Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
36.          Зазначена конституційна норма втілює загально-правовий принцип законності, що є визначальним в діяльності держави та її органів і посадових осіб. Цей принцип застосовується у всіх правовідносинах, незалежно від того, з чиєї ініціативи вони виникли. Зважаючи на це, не має правового значення та не впливає на правову оцінку рішення той факт, що ініціатором зміни цільового призначення був власник земельної ділянки.
37.          Порядок встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок встановлено ст. 20 ЗК України, що у цій справі застосовується у редакції, чинній на час прийняття рішень Бучанської міської ради Київської області (28.01.2016).
38.          Відповідно до ч. 1 зазначеної статті віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
39.          У ч. 3 ст. 20 ЗК України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.
Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
40.          За приписами чч.1-2, 4-6 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.
Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.
Зазначені органи зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.
Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.
41.          Таким чином, саме на стадії погодження проекту землеустрою з`ясовується правовий режим земельної ділянки, зокрема, й відповідність його документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі виявлення, що проект не відповідає такій документації, у його погодженні повинно бути відмовлено. Це, своєю чергою, виключає можливість прийняття радою рішення про його затвердження. 
42.          У висновках № 01-8/3-16 від 20.01.2016 та № 01-8/2-16 від 20.01.2016, погоджуючи проект земеустрою, відділ Держгеокадастру у м. Бучі Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області звернув увагу на обмеження у використанні земельних ділянок - охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта транспорту та охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи.
43.          Відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Бучанської міської ради у висновках № 321 від 25.12.2015 та № 322 від 25.12.2015 теж звертав увагу на обмеження на використання земельних ділянок: код 01.01.08 - охоронна зона навколо інженерних комунікацій; код 01.06.10 - заборона на провадження окремих видів діяльності; код 01.06.23 - інші обмеження.
44.          Окрім того, відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Бучанської міської ради не міг не знати, що зміна цільового призначення земельної ділянки для цілей будівництва багатоквартирного житлового будинку не відповідає чинній містобудівній документації: Генеральному плану м.   Буча (земельні ділянки розташовані в зоні пролягання магістрального газопроводу); плану зонування м. Буча (земельні ділянки розташовані в зоні, яка формується в межах територій на яких передбачається організація санітарно-захисних зон); детальному плану території житлового кварталу (забудова даних територій не передбачена). Саме ці причини згодом стали підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва.
45.          Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 17.02.2011 № 3038-VI (у редакції, що діяла на час погоджень) зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, забороняється.
46.          Отже, органи, які погоджували проект, знали про наявність обмежень у використанні земельної ділянки для цілей будівництва багатоквартирного житлового будинку.
47.          Зважаючи на вимоги ч.ч.1-2, 4-6 ст. 186-1 ЗК України, у цих органів були підстави для відмови у погодженні проекту через невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Діючи у законний спосіб, ці органи повинні були відмови у погодженні проекту землеустрою. Як наслідок, рада не мала б правових підстав для його затвердження та зміни цільового призначення земельної ділянки.
48.          Суд вважає помилковим покликання судів на те, що висновки про погодження проектів землеустрою не є предметом спору у цій справі, а тому їх недоліки не можуть бути підставою для визнання протиправними та скасування рішень ради.
49.          Зміна цільового призначення земельної ділянки є стадійною процедурою, яка включає: (1) розробку проекту землеустрою; (2) його погодження та (3) затвердження. Перші дві стадії є підготовчими. Юридичні наслідки у вигляді зміни цільового призначення настають на підставі рішення ради. Зважаючи на це, оскарження рішень чи дій (висновків) щодо погодження проекту землеустрою, що мали місце на підготовчих стадіях, після затвердження проекту рішенням ради, не призводить до скасування рішення ради, а отже й не тягне правових наслідків. Звернення з таким позовом не забезпечить ефективного захисту порушених прав. 
50.          За таких обставин, Суд вважає, що протиправність висновків щодо погодження проекту землеустрою, його відповідність вимогам законодавства повинна перевірятися судом одночасно з перевіркою правомірності рішення ради.
51.          Саме лише дотримання радою процедури розгляду заяви, без дотримання вимог законодавства, що передбачає умови зміни цільового призначення земельної ділянки, не може вважатися правомірним. Правова процедура є лише способом дій відповідного органу, в той час як застосування повноваження змінювати цільове призначення земельної ділянки вимагає дотримання вимог ст. 186-1 ЗК України, ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
54.          Зважаючи на вищевикладене, виявлення обставин, що за законом є підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою, є підставою для визнання протиправним та скасування рішення ради про затвердження такого проекту безвідносно до того, чи оскаржувалися відповідні висновки про погодження проекту.
55.          Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
56.          Судами неправильно застосовано ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 186-1 ЗК України, ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що призвело до ухвалення незаконного рішення.
57.          З огляду на це, судові рішення суду першої та апеляційної інстанції слід скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
58.          За подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (а.с. 2), за подання апеляційної скарги - 2114,41 грн (а.с. 221), за подання касаційної скарги - 2819,20 грн. Всього - 6343,21 грн. Ці судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі №320/5667/18 скасувати.
3. Ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Бучанської міської ради Київської області від 28 січня 2016 року № 151/5-6-VII "Про зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності по АДРЕСА_1 " та рішення Бучанської міської ради Київської області від 28 січня 2016 року № 151/5-6-VII "Про зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності по АДРЕСА_2 ".
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНКПО НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 6343 (шість тисяч триста сорок три) гривні 21 (двадцять одна) копійка за рахунок бюджетних асигнувань Бучанської міської ради Київської області (Київська область, м. Буча, вул. Енергетиків, 12, код ЄДРПОУ 04360586).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб