ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/522/22 Справа № 215/6237/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М.І. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 травня 2022 року                                                        м.Дніпро
       Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю: 

особи, що притягується до 
адміністративної відповідальності         - ОСОБА_1 
захисника                                         - Мотуза О.В. 

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що працює в ПАТ "Кривбасзалізрудком", проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривні, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції, 13 вересня 2021 року о 14:25 в м. Кривому Розі по вул. Доваторній біля буд. № 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА CEED», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

             В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
       Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необгрунтованою та незаконною.
       Зазначає, що він в той час не керував транспортним засобом, а задовго до прибуття поліцейських припаркував його біля будинку, де проживає його син, пройшов до будинку та через деякий час побачив з вікна, що біля автомобіля знаходяться дві жінки і співробітники патрульної поліції, після чого вийшов дізнатися в чому справа.
       Одночасно вказує, що у нього дійсно незадовго до події виник конфлікт з свідком ОСОБА_2 , на ґрунті якого вона вирішила викликати поліцію, а свідок ОСОБА_3 стала на захист ОСОБА_2 , яка є її донькою, що ставить під сумнів неупередженість їй показань.
       Також вказує, що згідно наявного відеозапису протокол було складено молодшим лейтенантом Чір`євою Кариною , а пропонував йому пройти огляд і зачитував права працівник поліції Коваль Богдан отже фактично протокол складено зі слів останнього, а сама Чір`єва не переконалася у тому, чи має він ознаки сп`яніння, при цьому акцентує увагу на тому, що його в порушення ст. 266 КУпАП не було відсторонено від керування транспортним засобом.

       В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та захисник зазначили, що протокол було складено жінкою - поліцейським, а фактично спілкувався весь час з ОСОБА_1 чоловік, а тому вважають, що протокол складено зі слів, при цьому зазначають, що ознаки сп`яніння взагалі були переписані з інструкції. Одночасно ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно в той день керував автомобілем перед конфліктом з ОСОБА_2 та складанням протоколу щодо нього.

       Суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката Мотуза О.В. та ОСОБА_1 , які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.
Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яким ОСОБА_1 керував транспортним засобом, виявляючи при цьому ознаки алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
       В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.
Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Посилання апелянта на те, що він на момент складання протоколу не керував автомобілем, а припаркував його задовго до приїзду патрульних, не спростовують правильності оскаржуваної постанови, оскільки поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а також самого ОСОБА_1 , підтверджується, що останній близько 14:25 годин 13 вересня 2021 року дійсно керував автомобілем «КІА CEED», державний номерний знак НОМЕР_1 ,рухаючись по вул. Доватора у м. Кривий Ріг, і саме під час руху в нього виник конфлікт з водієм ОСОБА_2 , яка вважала маневри автомобіля під керуванням ОСОБА_1 небезпечними. Коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинився, ОСОБА_2 також зупинила свій автомобіль та підійшла до останнього і зробила зауваження, на що він грубо відповів їй, і у цей час ОСОБА_2 відчула від нього різкий запах алкоголю та побачила тремтіння його рук, після чого викликала поліцію, а ОСОБА_1 пішов і повернувся вже після прибуття наряду поліції, який упевнився у наявності в останнього ознак алкогольного сп`яніння, про які зазначає ОСОБА_2 , і запропонував пройти медичний огляд, а після відмови ОСОБА_1 від такого огляду склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 не заперечує ані керування ним автомобілем у день, час та у місці, зазначених свідком ОСОБА_2 , ані конфлікту з нею, ані свого повернення до вказаного автомобіля після прибуття наряду поліції, а його доводи зводяться до того, що поліцейські не були очевидцями керування ним автомобілем і не виявили в нього ознак алкогольного сп`яніння безпосередньо після зупинки транспортного засобу. Разом із тим, з урахуванням вищезазначених обставин, встановлених з пояснень свідків та самого ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає ці доводи непереконливими і такими, що не спростовують правильності оскаржуваної постанови суду в частині визнання встановленим факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що виявляв при цьому ознаки алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянта стосовно того, що поліцейська склала протокол зі слів іншого поліцейського та не впевнившись у наявності в нього ознак сп`яніння, а переписавши їх з інструкції до протоколу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з фактичних обставин, які вбачаються зокрема з відеозапису та рапорту поліцейського (а.с. 10), випливає, що співробітники поліції Коваль Б. та Чір`єва К. складали екіпаж «Буран 151», який виїхав на місце на виклик ОСОБА_2 , і спільно займалися оформленням протоколу про адміністративне правопорушення, а отже той факт, що спілкування з ОСОБА_1 здійснював головною мірою Коваль Б. , а вказаний протокол було складено Чір`євою К. , не має істотного значення і не впливає на його законність та обгрунтованість. 
Не суперечить закону і те, що ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , були викладено у протоколі у точній відповідності з їх формулюванням, зазначеним у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, для чого використовувався текст даної Інструкції.
Посилання апелянта на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги з огляду на те, що дана обставина виходить за межі як події адміністративного правопорушення, так і процедури складання протоколу, а отже вона не спростовує винуватості ОСОБА_1 і законності оскаржуваної постанови.
Всі інші доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними. 
При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду   м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2022 рокущодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                  А.А. Мазниця