УХВАЛА
18 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 317/2104/20
провадження №51-1074ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                     ОСОБА_1 ,
суддів                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали касаційної скарги захисника ОСОБА_4 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 03 червня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Касаційна скарга подана без додержання вимог ст. 427 КПК.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано. 
Зокрема, у його касаційній скарзі не наведено конкретного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій істотних порушень вимог процесуального права, які вплинули на законність прийнятих судових рішень, і, відповідно до ст. 412 КПК, тягнуть за собою обов`язкове їх скасування на підставі,  передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438  цього Кодексу.
Не вказує ОСОБА_4 і на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на  його думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи його апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Крім того, в касаційній скарзі адвокат наводить доводи, що за своїм змістом стосуються невідповідності висновків судів, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження та правової оцінки доказів наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак  жодних застережень щодо цієї обставини касаційна скарга  захисника не містить.
Згідно з ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування  судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 03 червня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 22 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків упродовж десяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення ним вказаних недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                           ОСОБА_3