УХВАЛА

07 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 815/4591/17
адміністративне провадження № К/990/12270/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС в  Одеській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) до ГУ ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2021, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.
17.06.2022 ГУ ДПС подало касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставами касаційного оскарження зазначило пункти 1, 4 частини четвертої статті 328, пункт 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).
Вказуючи підставою пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, ГУ ДПС зазначає про не врахування судами першої та апеляційної інстанцій висновку Верховного Суду в постанові від 23.10.2020 у справі №816/2932/15 щодо застосування пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (щодо обов`язку платника податків надати під час перевірки всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, та неможливості прийняття судами як доказів документів, що не були надані контролюючому органу до прийняття податкового повідомлення-рішення), а також не врахування судами попередніх інстанцій принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі (постанова Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №725/254/16-а).
Будь-яка підстава касаційного оскарження, передбачена нормами частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з вимогою пункту 4 частини другої статті 330 КАС України означає, зокрема, що підстава касаційного оскарження у касаційній скарзі повинна стосуватися підстав, з яких судом апеляційної інстанції задоволено позов або відмовлено у задоволенні позову.
Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що нарахування грошового зобов`язання позивачу з податку на додану вартість внаслідок перевищення сум операцій, передбачених у пункті 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, відбулося з урахуванням сум операцій за повернутими позивачу медичними товарами. Також суди вказали на порушення порядку проведення документальної планової виїзної перевірки (проведення перевірки не за місцезнаходженням платника податків), що вплинуло на обов`язок платника, передбачений у пункті 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після її початку. Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач під час документальної перевірки не перевірив можливість застосування пільгового оподаткування операцій позивача з постачання товарів медичного призначення  відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 08.08.2011 №867, від 23.04.2014 №118, від 01.07.2014 №216, від 03.09.2014 №410. Ці обставини стали підставою для скасування оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення.
Доводи відповідача щодо підстави касаційного оскарження фактично стосуються оспорювання правильного встановлення судами попередніх інстанцій обставин у справі.
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідач у касаційній скарзі не зазначає доказів, які не були досліджені судами попередніх інстанцій, або його доводів щодо встановлення обставин, які суди безпідставно відхилили. 
Згідно з частинами першою, другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС України, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.12.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2022 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко