ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 380/7535/21
провадження № К/990/9093/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 (колегія суддів у складі головуючого судді Шинкар Т.І., суддів Кухтея Р.В., Онишкевича Т.В.)
у справі №380/7535/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 
про визнання протиправним рішення, зобов`язання призначити пенсію.
І. РУХ СПРАВИ
1. У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив:
- визнати незаконним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №133850005619 від 23 березня 2021 року про відмову у призначення пенсії за віком, на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років;
- зобов`язати призначити пенсію у віці 55 років з 11 травня 2020 року, відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991№796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 позовні вимоги задоволено, внаслідок чого:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.03.2021 № 133850005619;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 11.05.2020.
3. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено частково.
4. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання призначити пенсію задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.03.2021 № 133850005619;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 11.05.2021.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
5.  ОСОБА_1 із вказаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції не погодився, тому звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1987-93 роках та має право на пільги і компенсації, встановлені  Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується копією посвідчення 4 категорії, виданим 09.11.2010 Рівненською облдержадміністрацією.
7.  ОСОБА_1 звернувся у Трускавецький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії зі зменшенням віку згідно з  статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
8. Листом №1300-0207-8/31436 від 13.05.2020 Трускавецький відділ обслуговування громадян повідомив ОСОБА_1 , що Відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначення пенсії за віком відповідно до  Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»  у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, який дає право на призначення пенсії згідно  статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
9. Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 , звернувся із позовом до суду.
10. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі №380/4272/20 визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до  статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
11. Заявою від 20.03.2021 ОСОБА_1 , на запит Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області додатково подано оригінали документів на підтвердження підстав для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до  статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
12. 23.03.2021 Відділ призначення пенсії Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду у Львівській області прийняв рішення №133850005619 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком відповідно до  статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яке мотивовано тим, що оскільки додатково поданими документами не стверджується постійне проживання в зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії по 31 липня 1986 року, підстав для застосування початкової величини зниження пенсійного віку немає. Вказано, що  ОСОБА_1 , матиме право на зниження пенсійного віку на 2 роки, тобто при досягненні 58 років.
13. Вважаючи таке рішення відповідача незаконним, позивач звернулась до суду з цим позовом.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
14. Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач не перевірив належним чином долучені позивачем до пенсійної справи докази щодо перебування позивача в зоні поселеного радіоекологічного контролю, а також проігнорував висновки, що викладені у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 у справі 380/4272/20.
15. Суд першої інстанції дійшов висновку, що підтверджене перебування позивача в зоні поселеного радіоекологічного контролю складає 16 років 11 місяців 19 днів, що надає право позивачу на зниження пенсійного віку на 5 років.
16. Апеляційний суд, у свою чергу, зазначив, що позивачем надано відповідачу усі необхідні документи для розгляду питання призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до  Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з застосуванням початкової величини зниження пенсійного віку та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, що загалом становить 4 роки, а не 5 років, як помилково визначено судом першої інстанції.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
17. У касаційній скарзі позивач зазначає, що час його проживання в зоні поселеного радіоекологічного контролю складає понад 16 років і цього достатньо для отримання пенсії зі зниженням віку саме на 5 років. Апеляційний суд підтримав доводи відповідача щодо наявності у позивача лише 7 років проживання в зоні поселеного радіоекологічного контролю але жодним чином не обґрунтував чому не бере до уваги інші періоди, про які йдеться в рішенні суду першої інстанції.
18. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить постанову апеляційного суду залишити без змін.
VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
19. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
20. Відповідачем касаційну скаргу у цій справі не подано, а відтак судове рішення суду апеляційної інстанції переглядається касаційним судом лише в частині, якою у задоволенні позову відмовлено.
21. Частиною першою  статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII  визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються  Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"  або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
22. Відповідно до частини 1  статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII  (далі - Закон № 796-XII) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого  статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
23. Пунктом 5 частини 2  статті 55 Закону № 796-XII  встановлено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
24. Отже, для отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону № 796-XII   особа має відповідати певним вимога.
25. Статус позивача, як постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи особи 4 категорії відповідачем не заперечувався.
26. Протягом розгляду справи відповідач заперечував, що щодо позивача існує обставина постійного проживання або постійної праці у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії по 31 липня 1986.
27. Суди встановили, що   24.04.1986 до 15.05.1986 перебував у відпустці та знаходився в с. Поліське Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області, яке до 01.01.2015 відносилося до зони поселеного радіоекологічного контролю. Іншого відповідачем не доведено. Тобто, умова отримання початкової величини зниження пенсійного віку (на 2 роки) позивачем виконана.
28. Обставина, що станом на 1 січня 1993 року позивач прожив або відпрацював в зоні поселеного радіоекологічного контролю не менше 4 років теж не є спірною.
29. Отже для правильного вирішення спору судам слід було встановити кількість років проживання позивачем в зоні поселеного радіоекологічного контролю в цілому
30. Суд першої інстанції встановив, що як вбачається з довідки Поліської сільської ради Березнівського району Рівненської області №480 з 11.05.1965 по 03.05.1985, з 05.06.1987 по 01.04.1993, з 05.11.2010 по 23.12.2011, з 08.05.2012 по 27.04.2013 - позивач був зареєстрованим та проживав в с. Поліське Березнівського району Рівненської області, яке до 01.01.2015 відносилося до зони поселеного радіоекологічного контролю. Згідно записів у паспорті    позивач був зареєстрований з 02.06.1998 по 02.07.1999 в зоні, що віднесена до зони поселеного радіоекологічного контролю. Також з трудової книжки позивача убачається, що з 23.03.1998 він працював в м. Сарни (на той час місто відносилося до зони поселеного радіоекологічного контролю). Отже, загалом із встановлених судами обставин доведеним є факт проживання та роботи позивачем у зоні поселеного радіоекологічного контролю понад 9 років, що дає йому право на додаткові три роки зниження пенсійного віку.
31. Апеляційний суд, зазначаючи про помилковість висновку суду першої інстанції щодо наявності у позивача достатніх часу проживання та часу роботи для отримання пільги у вигляді зниження пенсійного віку на 5 років процитував встановлені судом першої інстанції обставини справи і власного розрахунку не навів. Тобто, апеляційний суд фактично не обґрунтував відсутність підстав для повного задоволення позову, пославшись виключно на позицію відповідача щодо обрахунку часу проживання/роботи позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю без будь-якого правового аналізу. Колегія суддів визнає такий висновок апеляційного суду необґрунтованим.
32. Таким чином, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи, правильного застосування норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, тоді як судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду справи невірно надано оцінку доказам у справі, що призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення.   
33. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановив, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
34. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 352, 355, 356 КАС України, Суд -  
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2022 у справі №380/7535/21 - скасувати.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 у справі №380/7535/21 - залишити в силі. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб