ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 678/240/22
Провадження № 33/4820/242/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бєрєснєва І.Р.,  розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника Бєрєснєва І.Р., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року,-
в с т а н о в и в:
Постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року, 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта повна вища, одруженого, працюючого заступником начальника майстернею ВСП «Технологічно-промислового фахового коледжу Вінницького національного аграрного університету», 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено ОСОБА_2 на користь держави 496 грн.20 коп. судового збору.
За постановою суду, ОСОБА_1 03 березня 2022 року о 13 год. 50 хв. по вул.Центральна,26 в с.Білецьке Хмельницького району Хмельницької області керував автомобілем ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги пп. «а» п 2.9. Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Бєрєснєв І.Р., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною, оскільки факт його вини належними та допустимими доказами не доведено так як за кермом транспортного засобу перебувала його дружина - ОСОБА_3 , яка здійснивши ДТП відійшла на декілька хвилин за допомогою. Він лише перебував в салоні автомобіля чекаючи евакуатор, оскільки самостійно продовжувати подальший рух автомобілем було неможливо. На момент приїзду працівників поліції автомобіль перебував у нерухомому стані з відкритими дверима, двигун був вимкнений.
Зазначав, що освідування на стан алкогольного сп`яніння він пройшов під впливом тиску працівників поліції. При цьому перші спроби тесту були негативними. На відеозаписі не відображено, що пристрій «Алкон-М» показує результат 1,90 проміле. 
Вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, оскільки проведений з порушенням ст.266 КУпАП. Крім того, працівниками поліції не було дотримано визначений порядок, який затверджено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735. Такий огляд проведено не уповноваженою на те особою, лікар-нарколог ОСОБА_4 не мав право проводити огляд на стан сп`яніння та надавати висновок про проведення відповідного огляду. Відтак висновок №12 від 03.03.2022 року про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є неналежним та недопустимим доказом.
На його думку суд неправомірно послався на покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки дані особи є зацікавленими в доведеності його вини. 

Заслухавши пояснення  ОСОБА_1  та йогозахисника  ОСОБА_6  який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також іншими документами.
Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді, зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.
Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених судом першої інстанції. Зокрема, відомостями із: 
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №165130 від 03 березня 2022 року, з якого вбачається, що цього ж дня о 13 год.50 хв. по вул.Центральна,26 в с.Білецьке Хмельницького району Хмельницької області керував автомобілем ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги пп. «а» п 2.9. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
- даних роздруківки Алконт-М, прилад №00093, який підтверджує, що результат ОСОБА_1 - 1,90‰.
- даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.03.2022 року складеного ОСОБА_4 в КНП «Летичівська БЛ». 
- даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.03.2022 року, складеного в КНП «Летичівська БЛ», відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з ознаками : різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя, за допомогою приладу Алконт-М, прилад №00093, результат ОСОБА_1 - 1,90‰. Під час складання акту ОСОБА_1 повідомив, що вживав алкоголь (100 грам горілки)
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, є безпідставним, так як відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Посилання ОСОБА_1 на те, що на момент означеної події він автомобілем не керував, тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу суду. Такі показання розцінюються судом як спроба ОСОБА_1 уникнути відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 
З переглянутого в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що завіз дружину у м.Вінниця і сам їде туди. Неодноразово повторював, що за кермом автомобіля перебував він. З відеозапису вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 Розділ І).
З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у найближчому медичному закладі - КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня», ОСОБА_4 займає посаду лікаря-нарколога цього медичного закладу, а відтак доводи апеляційної скарги щодо відсутності повноважень на проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними. 
Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.
Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального чи матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.
Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.
Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суддя,-
п о с т а н о в и в:
Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 березня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                 С.Д. Бережний