Ухвала
 
24 травня 2022 року 
м. Київ
 
справа № 209/1050/21
провадження № 61-2743ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 січня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Дніпровської обласної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, про визнання протиправними і скасування рішення та запису про державну реєстрацію прав та обтяжень,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення і запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 26971137, від 11 грудня 2015 року, вчинені державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А. М., щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вектор Плюс».
 
Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. 
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області                  від 13 серпня 2021 року змінено, виключено з його мотивувальної частини посилання на неналежний спосіб захисту. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.
 
17 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 січня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказати передбачену (передбачені) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також навести належне обґрунтування цієї (цих) підстави (підстав) з урахуванням правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306308263179, заявник отримав зазначену ухвалу 03 травня 2022 року.
 
16 травня 2022 року, тобто з пропуском встановленого судом десятиденного строку, ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 січня 2022 року з наведеними в ній підставами касаційного оскарження судових рішень.
 
Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
 
Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
 
Останнім днем для подання ОСОБА_1 матеріалів на усунення недоліків його касаційної скарги, з урахуванням дати отримання ним ухвали Верховного Суду від 18 квітня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху, була п`ятниця 13 травня 2022 року. Тобто пропуск встановленого судом строку є незначним.
 
Крім цього, Верховним Судом враховано, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
 
Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
 
Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
 
Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.
 
З огляду на зазначене Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_1 строку для усунення недоліків його касаційної скарги, встановленого ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху, до часу подання уточненої касаційної скарги, а саме - до 16 травня 2022 року .
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктами 2, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
В обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень           ОСОБА_1 вказав, що місцевий суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, однак вона підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. Також апеляційний суд необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження доказу (пункт 4 частини другої статті 389, пункти 2, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Посилання заявника на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, не заслуговує на увагу, оскільки за вказаною правовою нормою підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. Однак заявник зазначив про неврахування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду щодо обрання належного способу захисту, які були враховані судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді справи.
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 127, 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити до 16 травня 2022 року ОСОБА_1 строк для усунення недоліків його касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху. 
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 серпня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 січня 2022 року.
 
Витребувати з Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу № 209/1050/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Дніпровської обласної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, про визнання протиправними і скасування рішення та запису про державну реєстрацію прав та обтяжень.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 24 червня 2022 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко