ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2022 року          м.Дніпро         Справа №  904/6084/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.
при секретарі судового засідання Зелецькому Р.Р.

Представники сторін:
від позивача: Семенова Олена Петрівна (в режимі відеоконференції (діє на підставі довіреності № 3632 від 15.12.2021р.))
інші учасники до судового засідання не з`явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 (повний текст складено та підписано 10.08.2021 суддя Манько Г.В.) у справі №904/6084/21

за позовом Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структорного підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" 
до Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 13" 
про стягнення заборгованості за договором оренди

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структорного підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації                 будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 13" суми боргу за договором оренди 194 991 грн. 01 коп., суми неустойки в подвійному розмірі орендованої плати 324985 грн. 02 коп., суми боргу за договором про відшкодування витрат балансоутримувача 8282 грн. 56 коп., інфляційних збитків 11806 грн. 59 коп., 3% річних 3258 грн. 71 коп. та судові витрати у справі.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 у справі №904/6084/21 позов задоволено частково. Стягнуто з міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа№13" на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Дніпровське територіальне управління» суму боргу за договором оренди 194 991 грн. 01 коп., суму неустойки 1 грн., суми боргу за договором про відшкодування витрат балансоутримувача 8282 грн. 56 коп., інфляційних збитків 11806 грн. 59 коп., 3% річних 3258 грн. 71 коп., судовий збір 8149 грн. 86 коп. В решті суми позовних вимог відмовлено.
Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що за умовами додаткового договору від 18.03.2016р. до договору оренди нерухомого майна від 07.07.2009р., у якому сторони погодили, що орендодавцем майна визначеного договором оренди від 07.07.2009р. є ПАТ "Укрзалізниця" (а.с. 36) до ПАТ «Укрзалізниця» перейшли права та обов`язки за Договором № 12/02-3481-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 07 липня 2009 року, укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та Міським комунальним закладом культури «Дніпровська дитяча музична школа №13» (надалі - Договір). Дія Договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД припинилася 30.06.2018р.
Приймаючи до уваги значне соціальне значення Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 13" для територіальної громади м. Дніпра, те, що відповідач утримується за рахунок бюджетних коштів, приписи ст. 233 Господарського кодексу України, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 1 гривні. Щодо решти позовних вимог, господарський суд вважає їх обгрунтованими, підтвердженими наявними у справі доказами.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради подав анпеляційну скаргу, в якій просить:
- скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 у справі № 904/6084/21 в частині стягнення з Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Дніпровське територіальне управління» 194 991,01 грн. суми боргу за договором оренди № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 р. за період з 01.01.2020 р. по 30.04.2021 p., інфляційних збитків 11 806 грн. 59 коп., 3 258 грн. 71 коп. 3% річних та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 р. у справі № 904/6084/21 в частині стягнення з Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Дніпровське територіальне управління» суми неустойки у розмірі 1 грн. змінити, стягнути з міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд акціонерного товариства «Українська залізниця» 311 985,02 грн. – неустойки.
- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 р. у справі № 904/6084/21 в частині стягнення з Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Дніпровське територіальне управління» суми боргу у розмірі 8 282 грн. 56 коп. за договором про відшкодування витрат балансоутримувача залишити без змін.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради є органом до сфери управління якого входить Міський комунальний заклад культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13», Міський комунальний заклад культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13» підпорядкований Департаменту, Департамент виконує функції органу управління діяльністю Міського комунальний заклад культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13», у тому числі, здійснює фінансування Закладу за рахунок бюджетних коштів.
Реальне виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 р. у справі № 904/6084/21 покладено не на Міський комунальний заклад культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13», а на Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради, як на орган, якому підпорядковано Заклад та до сфери управління якого він входить. Саме Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради буде здійснювати фінансування виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 р. у справі № 904/6084/21 та забезпечувати сплату грошових коштів на користь Позивача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 р. у справі № 904/6084/21 фактично вирішено питання, які безпосередньо стосуються прав, інтересів та обов`язків Департаменту.
- вимога щодо сплати орендної плати за користування майном за умовами Договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за Договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України.
Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 р. у справі №910/11131/19.
- оскільки дія Договору оренди від 07.07.2009 р. № 12/02-3481-ОД припинилася 30.06.2018 p., то після припинення дії Договору у Відповідача був відсутній обов`язок сплачувати Позивачу орендну плату за період фактичного користування орендованим приміщенням з 01.01.2020 р. по 30.04.2021 р.
- судом першої інстанції, внаслідок помилкових висновків, було порушено норми матеріального права, а саме: ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 785 ЦК України, та незаконно стягнуто із Відповідача суму боргу за договором оренди за період фактичного користування орендованим приміщенням з 01.01.2020 р. по 30.04.2021 р. у розмірі 194 991,01 грн., суму боргу за договором про відшкодування витрат балансоутримувача у розмірі 8 282,56 грн., інфляційних збитків у розмірі 11 806,59 коп., 3% річних у розмірі 3 258,71 грн.
- судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, а саме: ч. 1, 2, 5 ст. 236, п. 4 ч. 4 ст. 238 ГПК України.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структорного підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" вказує, що:
- постановою по справі № 910/11131/19 від 19.04.2021 Верховний Суд зауважив на можливості стягнення з орендаря, що не повертає майно після припинення строку дії Договору, неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю за, час прострочення (частина друга статті 785 ЦК України).
При цьому, суд касаційної інстанції не допускає стягнення за той самий період орендної плати за користування річчю, обґрунтовуючи наведену позицію тим, що із закінченням строку договору найму (оренди), на який його було укладено, Договір є припиненим.
- орендна плата в даному випадку має бути сплачена за фактичне користування майном за період з дати закінчення строку дії договору і до дати повернення майна за актом прийому-передачі у розмірах, встановлених договором.
Відповідна позиція Верховного Суду викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 по справі №910/719/19, яка не була врахована Верховним Судом у складі суддів іоб`єднаної палати Касаційного господарського суду під час формування вищенаведеної правової позиції - «отримання позивачам плати від відповідача за час фактичного використання орендованого майна не засвідчує суперечливу поведінку позивача як орендодавця щодо припинення договору оренди, адже користування державним майном здійснюється на платній основі.»
Наполягає на необхідності використання також правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного.Суду від 16.05.2018 у справі № 127/14633/16-ц, який не був врахований Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського руду під час формування вищенаведеної правової позиції.
- припинення договору та закінчення строку його дії не є тотожними поняттями.
- основне зобов`язання Відповідача сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється, оскільки його припинення у розумінні ст.795 ЦК України пов`язано не з закінченням строку, на який було укладено договір, а і моментом підписання сторонами відповідного, документу (акту) про повернення орендарем предмета договору оренди.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
До канцелярії суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду додано відповідні докази.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 у справі №904/6084/21. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.03.2022 о 12:40 годин. Зупинено дію оскаржуваного рішення.
14.03.2022 судове засідання не відбулося.
Ухвалою суду від 05.04.2022 розгляд апеляційної скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 у справі №904/6084/21 призначено в судове засідання на 02.05.2022 об 12:40 год.
Про дату, час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення № 4900096331830.
Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується надсиланням на його поштову адресу ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2022.
Згідно даних сервісу «Трекінг» офіційного сайту «Укрпошта», рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення № 4900096331849 з 13.04.2022 знаходиться у точці видачі, однак апелянт свідомого його не отримує.
Судом апеляційної інстанції вжито всіх заходів, щодо належного повідомлення учасників справи про дату та час судового засідання.
Згідно акту Центрального апеляціййного господарського суду щодо відсутності можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції  від 02.05.2022 зазначено, що 02.05.2022 року у судовому засіданні, представник позивача - Семенова О.П., приєдналась до відеоконференції, проте зв`язок із нею був відсутній через технічну несправність мікрофона та камери. 
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.
Беручи до уваги, що неявка представників не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників апелянта та відповідача за наявними у справі матеріалами.
02.05.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

07 липня 2009 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та Міським комунальним закладом культури «Дніпровська дитяча музична школа №13» (надалі -Відповідач) був укладений Договір № 12/02-3481-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі – Договір).
На утримання даного Майна було укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна між Відповідачем та Позивачем. В подальшому дія Договору про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна подовжувалася сторонами шляхом укладення кожного року нового договору, останній - від 27.06.2018 №18.
Умовами додаткового договору від 18.03.2016р. до договору оренди нерухомого майна від 07.07.2009р., у якому сторони погодили, що орендодавцем майна визначеного договором оренди від 07.07.2009р. є ПАТ "Укрзалізниця" (а.с. 36).
18.03.2016 між ПАТ «Українська залізниця» та Міським комунальним закладом культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13» було укладено Додатковий договір до Договору оренди № 12/02-3481 -ОД, за змістом якого сторони погодили, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 07.07.2009 № 12/02-3481-ОД є ПАТ «Укрзалізниця». Термін дії договору був встановлений по 31.03.2016 включно.
Листом від 03.05.2018 Позивач повідомив Відповідача, що дія Договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД припиняється 30.06.2018. Також Відповідач був попереджений, що якщо орендар не виконує обов`язок щодо повернення майна після припинення договору, на підставі п. 10.13 договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі, що підтверджує фактичне повернення орендованого майна.
Листом від 12.12.2018 Позивач повідомив Відповідача, що дія Договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД припинилася та запропонував Відповідачу звільнити приміщення та передати майно за актом прийому-передачі.
Листом від 25.03.2019 Позивач повторно повідомив Відповідача про необхідність складання акту прийому-передачі по договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД, повернення майна та оплати заборгованості.
Листом від 20.05.2019 Позивач повторно повідомив Відповідача про необхідність складання акту прийому-передачі по договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД, повернення майна та оплати заборгованості.
Листом від 19.11.2019 Позивач повторно повідомив Відповідача, що дія Договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД припинилася 30.06.2018 та запропонував Відповідачу звільнити приміщення та передати майно за актом прийому-передачі.
Листом від 19.02.2020 Позивач повідомив Відповідача про необхідність складання акту прийому-передачі по договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД, повернення майна та оплати заборгованості.
Листом від 02.06.2020 Позивач роз`яснив Відповідачу про порядок передачі майна Залізниці в оренду шляхом проведення електронних аукціонів, повідомив Відповідача про необхідність складання акту прийому-передачі по договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД, повернення майна та оплати заборгованості.
Листом від 08.06.2021 Позивач повідомив Відповідача, що дія Договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД припинилася 30.06.2018 та запропонував Відповідачу звільнити приміщення та передати майно за актом прийому-передачі. Попередив Відповідача, що, враховуючи той факт, що Відповідач не приймає участі в електронних аукціонах з метою укладення нового договору оренди, у випадку незвільнення приміщення у добровільному порядку Позивач буде вимушений звернутися до суду з відповідною позовною вимогою.
ПАТ "Українська залізниця" та відповідачем 27.06.2018р. укладено договір № 18 Про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого приміщення нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди (а.с. 42).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин укладання 07 липня 2009 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та Міським комунальним закладом культури «Дніпровська дитяча музична школа №13» Договору № 12/02-3481-ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності ; подальшого продовження дії договору Додатковими угодами від 21.10.2015р. до моменту створення (реєстрації) публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», але не більш ніж по 31.12.2015р. (а.с. 34); від 18.03.2016р. до 31.03.2016р.включно (а.с. 36-37); від 15.12.2017р. по « 31» грудня 2017 року включно» (а.с. 39); від 11.01.2018р. по « 31» березня 2018 року включно» (а.с. 40) від 07.05.2018р. по « 30» червня 2018 року включно» (а.с. 41).
Предметом позову у даній справі є матеріально – правова вимога позивача про стягнення з відповідача як орендної плати у розмірі 194 991,01 грн за період січень 2020року – квітень 2021р., так і неустойки у подвійному розмірі орендної плати відповідно до частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України за цей же період.
За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 ЦК України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 ЦК України).
Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 "Найм (оренда)" розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України та статей 283- 291 ГК України.
Згідно із частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частинами першою та шостою статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
У частині першій статті 284 ГК України законодавець як істотні умови договору оренди, визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.
За частиною першою статті 773 ЦК України на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.
Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 ГК України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 ГК України).
Виняток з наведеного правила передбачено частиною першою статті 764 ЦК України, відповідно до якої в разі якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.
Частиною першою статті 785 ЦК України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Аналогічні положення містив Закон України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII (далі - Закон про оренду) до втрати ним чинності з 01.02.2020 (у зв`язку з введенням в дію з 01.02.2020 Закону України від 03.10.2019 № 157-IX "Про оренду державного та комунального майна"). Закон про оренду регламентував умови та порядок використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду. Положення цього Закону застосовуються до спірних правовідносин з огляду на встановлені судами обставини припинення Договору та повернення 11.05.2019 Відповідачем Позивачу з оренди Майна, що належить до державної власності (пункти 4.1, 4.12).
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 року  задоволено апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структорного підрозділу "Дніпровське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 у справі №904/6084/21  в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 324 984,02 грн. неустойки. Зазначеною постановою в цій частині ухвалено нове рішення, яким з відповідача на користь позивача стягнуто 311  985,02 грн. – неустойки.
Предметом данного апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 194 991,01 грн заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2020р. по 30.04.2021р. , інфляційні збитки 11  806,59 грн та 3% річних нарахованих на заборгованість орендної плати.
За змістом вищенаведених норм із закінченням строку договору найму (оренди) (далі - Договір), на який його було укладено, за наявності заперечень наймодавця щодо подальшого користування наймачем майном, Договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії Договору є невиконанням зобов`язання за цим Договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) Договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).
Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до частини першої статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.
За змістом наведених норм, Договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії Договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами Договору; а припинення Договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в Договорі.
Користування майном за Договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.
Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами Договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.
Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.
Після спливу строку дії Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.
З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що користування майном після припинення Договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами Договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за Договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.
Отже, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 ЦК України).
Неврахування таких висновків щодо застосування положень цивільного та господарського законодавства на практиці призводить до того, що з орендаря, який після припинення строку дії Договору не повернув майно орендодавцю на його вимогу, фактично стягується потрійний розмір орендної плати, а саме: безпосередньо орендна плата, а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Такий підхід у регулюванні орендних правовідносин вочевидь не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Аналогічний правовий висновок є сталим в судовій практиці, зокрема в постанові Верховного Суду від 19.04.2021р. у справі № 910/11131/19 і підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у відповідності до вимог частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати від 30.01.2019 року у справі N 755/10947/17 незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
Постанови Великої Палати Верховного Суду, наведені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу не містять висновків, які б спростовували висновок, викладений в  постанові Верховного Суду від 19.04.2021р. у справі № 910/11131/19 щодо неможливості одночасного застосування положень статтей 762 ЦК України та 785 ЦК України.
Посилання позивача на правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі № 910/719/19 та від 16.05.2018р. у справі № 127/14633/16-ц носять характер вибіркового цитування змісту зазначених постанов без урахування фактинчих обставин справ та загальних висновків суду касаційної інстанції , в зв`язку із чим відхиляються як логічна помилка придушення доказів або помилковості неповних доказів
З урахуванням вищевикладеного, висновок суду першої інстанції в частині : «Щодо решти позовних вимог, господарський суд вважає їх обгрунтованими, підтвердженими наявними у справі доказами» визнається колегією суддів таким, що прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.  Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню
Оскільки розглядаючи справу, місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, яка підлягали застосуванню у спірних правовідносинах, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Міського комунального закладу культури "Дніпровська дитяча музична школа № 13" суми боргу за договором оренди 194 991 грн. 01 коп., суми неустойки в подвійному розмірі орендованої плати 324985 грн. 02 коп., суми боргу за договором про відшкодування витрат балансоутримувача 8282 грн. 56 коп., інфляційних збитків 11806 грн. 59 коп., 3% річних 3258 грн. 71 коп підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 у справі №904/6084/21 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 у справі №904/6084/21 – в частині стягнення з Міського комунального закладу культури «Дніпровська дитяча музична школа № 13» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий структурний підрозділ «Дніпровське територіальне управління» суми боргу за договором оренди № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 р. за період з 01.01.2020 р. по 30.04.2021 p., інфляційних збитків та 3% річних – скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення:
В задоволенні позовних вимог – відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.05.2022

Головуючий суддя                                                                      М.О. Дармін

Суддя                                                                                          С.Г. Антонік

Суддя                                                                                          О.В. Березкіна