Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року                                                          м. Рівне

       Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гвяздовського А.Є. на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2021 року слідує, що 19 жовтня 2021 року о 21 год. 30 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного характеру - розбив ніс та штовхав. 
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Гвяздовський А.Є. вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд неповно і однобічно розглянув дану справу, постанова суду, на його думку, ґрунтується на недопустимих, неналежних доказах та на припущеннях, а висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.
Просить постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2021 року скасувати, ухвалити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Будучи завчасно, у передбачений законом строк, неодноразово, належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.
Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.        
Як вбачається з матеріалів провадження, конфлікт, про який йдеться у протоколі, датований 19 жовтня 2021 року, а протокол щодо ОСОБА_2 складений лише 25 жовтня 2021 року.
З матеріалів справи також слідує, що доказом, на підставі якого орган національної поліції порушив щодо ОСОБА_2 адміністративне провадження за ст. 173-2 КУпАП, є лише письмові пояснення ОСОБА_1 . 
Інших доказів матеріали справи не містять (пояснень свідків чи очевидців події, висновку судово-медичної експертизи, огляду лікаря і т.д.).
Таким чином, в матеріалах справи не має належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, про що правомірно йдеться в оскаржуваній постанові місцевого суду.
Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ОСОБА_2 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки «поза розумним сумнівом» не доведена його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні, а, отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И ЛА:
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2021 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гвяздовського А.Є. - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Рівненського
апеляційного суду: Т.І.Збитковська