УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

30 травня 2022 року 

м. Київ
справа № 620/7040/21
адміністративне провадження № К/990/11794/22 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Кравчука В.М.

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області 
на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року (суддя     Баргаміна Н.М.) та 
постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року (колегія у складі суддів Єгорової Н.М., Федотова І.В., Чаку Є.В.)
у справі № 620/7040/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області
про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

УСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівської області; відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправною відмову відповідача в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області зарахувати до пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 період роботи з 08.08.1985 до 06.11.1985 на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання по 4 розряду в цеху № 13 Прилуцького ВО "Протипожежне обладнання" ім. XXVI з`їзду КПРС; з 12.11.1985 до 12.11.1987 службу в лавах Радянської Армії; з 01.12.1987 до 06.12.1988 - електромонтером по ремонту електрообладнання по 4 розряду в цеху № 18 ВО "Протипожежне обладнання" ім. XXVI з`їзду КПРС; період роботи з 22.03.1990 до 14.06.2000 на посадах електромонтера по ремонту і обслуговуванню електрообладнання на гарячій ділянці робіт по 4 (5) розряду в ковальському цеху Чернігівського заводу автозапчастин, та призначити з 23.11.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
- визнати протиправною відмову відповідача зарахувати пільговий трудовий стаж;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області зарахувати до трудового стажу період роботи в районах Крайньої Півночі в Українській геофізичній експедиції виробничого геологічного об`єднання «Укргеофізика» та Полярній геофізичній експедиції «Уренгойнафтогазгеологія» з 27.04.1987 до 07.04.1993, на пільгових умовах із розрахунку 1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області надалі виплачувати пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу. 

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 25.08.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022, задовольнив позов частково:
- визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області, викладене у листі від 16.03.2021, про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду роботи з 08.08.1985 до 06.11.1985 на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання по 4 розряду в цеху № 13 Прилуцького ВО "Протипожежне обладнання" ім. XXVI з`їзду КПРС; періоду служби в лавах Радянської Армії з 12.11.1985 до 12.11.1987; періоду роботи з                  01.12.1987 до 06.12.1988 електромонтером по ремонту електрообладнання по 4 розряду в цеху № 18 ВО "Пожмашина" XXVI з`їзду КПРС; період роботи з 22.03.1990 до 13.06.2000 на посадах електромонтера по ремонту і обслуговуванню електрообладнання на гарячій ділянці робіт по 4 (5) розряду в ковальському цеху Чернігівського заводу автозапчастин та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
- зобов`язав ГУ ПФУ в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 період роботи з 08.08.1985 до 06.11.1985 на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання по 4 розряду в цеху № 13 Прилуцького ВО "Протипожежне обладнання" ім. XXVI з`їзду КПРС; період служби в лавах Радянської Армії з 12.11.1985 до 12.11.1987; період роботи з 01.12.1987 до 06.12.1988 електромонтером по ремонту електрообладнання по 4 розряду в цеху № 18 ВО "Пожмашина" XXVI з`їзду КПРС; період роботи з 22.03.1990 до 13.06.2000 на посадах електромонтера по ремонту і обслуговуванню електрообладнання на гарячій ділянці робіт по 4 (в подальшому 5) розряду в ковальському цеху Чернігівського заводу автозапчастин, та призначити з 23.11.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;
- відмовив в задоволенні іншої частини позовних вимог.

13.05.2021 відповідач подав касаційну скаргу, що 16.05.2021 надійшла до Верховного Суду, в якій, із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2                  ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі записів трудової книги. Для призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії відсутні уточнюючі довідки про роботи на посадах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки Прилуцький орендний завод «Пожмашина» та ВАТ «Чернігівавтодеталь» припинили свою діяльність; документи про зайнятість позивача з 08.08.1985 до 06.11.1985, з 01.12.1987 до 06.12.1988 на гарячих ділянках робіт на Прилуцькому ВО «Протипожежне обладнання» ім. ХХVI з`їзду КПРС на розгляд Комісії не надсилалися, тому не було правових підстав для зарахування зазначених періодів роботи до пільгового стажу. Обчислення страхового стажу позивача за період з 22.03.1990 до 14.06.2000 на посаді електромонтера та визначення розміру пенсії є виключними повноваженнями органу Пенсійного фонду. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого. 
Згідно з ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч. 2 і 3 ст. 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги передбачені ст. 330 КАС України. 
Згідно з п. 4 ч. 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

ГУ ПФ України в Чернігівській області у касаційній скарзі не вказує будь-якої із підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.08.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2022, та не наводить відповідного правового обґрунтування, як того вимагає абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України.
Суд зауважує, що у касаційній скарзі мають наводитися мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом.
У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1, 2 ч. 4 ст. 328 КАС України має бути чітко вказано, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі ж подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 4 статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, щодо яких саме правовідносин Верховний Суд ще не сформував правового висновку, а не абстрактно на це покликатися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права (п. 4 ч. 4 статті 328 КАС України) щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, за умови заявлення у касаційній скарзі також підстав касаційного оскарження, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 328 КАС України. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені ст. 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження судових рішень та належного правового обґрунтування унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що ГУ ПФУ в Чернігівській області слід повернути касаційну скаргу відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України.
Зазначене не позбавляє відповідача права на повторне звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою в межах розумних строків та при дотриманні вимог КАС України.
Керуючись ст. 328, 330, 332 КАС України, Суд,- 

УХВАЛИВ:

1. Повернути Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області касаційну скаргу на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня                 2022 року у справі № 620/7040/21.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук