ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2504/22 Справа № 174/166/21 	  	Головуючий у першій інстанції:   Петрюк Т. М. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Сахарову Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, – 

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_4 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку яка знаходиться на території с. Дмитрівка Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та автомобіль. 04.03.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 04.03.2021 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини є те, що він не знав про смерть батька, окільки вони разом не проживали, спілкувались не так часто. Мати померлого, його бабуся, ОСОБА_3 , свідомо не повідомила його про смерть батька. Крім того, в грудні 2020 року, коли настав шестимісячний термін для прийняття спадщини, позивач перебував на лікуванні з приводу отриманої травми. Зазначені обставини стали причиною пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду. Тому, позивач просив визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька, ОСОБА_4 , тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду. Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. покладено на ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Місце проживанням апелянта ОСОБА_1  є АДРЕСА_2 , місце проживання позивача ОСОБА_2 є АДРЕСА_3 , а місце проживання відповідачки ОСОБА_5 є АДРЕСА_1 ; місцезнаходженням третьої особи Верхньодніпровської державної нотаріальної контори є Дніпропетровська обл., м. Верхньодніпровськ по вул. Дніпровська, 56. На день розгляду даної справи на території Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості за об`єктивних обставин, брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою технічних засобів, визначених ЦПК України. 
У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 02.10.2001 (а.с.10).
Згідно повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Верхньодніпровським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 26.02.2021, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).
Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну ділянку яка знаходиться на території с. Дмитрівка Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та автомобіль.
Як вбачається із матеріалів спадкової справи №139/2020, відкритої після смерті  ОСОБА_4 , із заявами про прийняття спадщини вчасно звернулись до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_3 які, згідно поданих заяв, не повідомляли нотаріуса про наявність інших спадкоємців (а.с. 42, 43).
04 березня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 04.03.2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини (а.с. 8).
В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 вказує на те, що він не знав про смерть батька, оскільки вони разом не проживали, спілкувались не так часто, а також перебування позивача на лікуванні з грудня 2020 року з приводу отриманої травми.
Судом встановлено, що позивач зареєстрований в АДРЕСА_3 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи №3293/р від 17.10.2017, виданої відділом по обліку комунального майна та житлової площі Павлоградської міської ради (а.с. 7).
Спадковавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 ; спадкодавець перебував у новому шлюбі та рідно спілкувався із позивачем, що визнано сторонами справи.

Судом встановлено, що, згідно довідки №13263 від 30.12.2020 КНП «ПЛІЛ» ПМР, 29.12.2020 року ОСОБА_2 звернувся в приймальне відділення лікарні, де позивачеві був встановлений діагноз: закритий перелом гомілки та відкрито лист непрацездатності (а.с. 11).
Відповідно до листа КНП “Павлоградська лікарня інтенсивного лікування” Павлоградської міської ради №753 від 13.06.2022, факт звернення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до травматологічного кабінету відділення екстреної (невідкладної) допомоги зафіксовано 30.12.2020 о 00:55 год. Зі слів хворого, травмований 29.12.2020. Діагноз: закритий перелом зовнішньої щіколодки лівої гомілки. Проведено огляд, накладена гіпсова пов`язка, холод.
Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
У відповідності до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі №398/3802/15-ц, від 19 березня 2020 року у справі №572/887/18, від 07 лютого 2020 року у справі №754/11447/18.
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.
       Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у справі №681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 закінчився 07 січня 2021 року; встановивши факт знаходження позивача у період з 29.12.2020 на лікуванні з приводу перелому гомілки, у зв`язку з чим, він був обмежений у пересуванні; приймаючи до уваги, що спадкодавець та позивач, на час смерті першого, були зареєстровані та проживали в різних населених пунктах та позивач не був обізнаний про смерть батька; враховуючи, що із заявою щодо спадщини ОСОБА_2 позивач звернувся 04 березня 2021 року, порушивши строк звернення до нотаріальної контори із заявою на два місяці, що не є тривалим періодом, – колегія дійшла висновку про наявність поважних причин порушення ОСОБА_2 шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці з моменту набрання законної сили судовим рішенням. 
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2  не надано доказів на підтвердження тривалого лікування, є безпідставними, оскільки факт травмування та лікування підтверджуються письмовими матеріалами справи. У зв`язку з характером травми (перелом гомілки), позивач був обмежений у вільному пересуванні, що також обмежувало його можливість своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Колегія наголошує, що позивач одержав травму за десять днів до закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та несуттєво порушив строк для звернення із заявою до нотаріальної контори.
Проте, доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення апелянта про слухання справи судом першої інстанції заслуговують на увагу. Матеріали справи не містять належних доказів повідомлення відповідача про час та місце проведення судових засідань місцевим судом згідно положень статтей 128-130 ЦПК, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення з постановленням нового по суті позовних вимог. 
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України). 
Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково. 
Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2021 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованому за адресою по АДРЕСА_3 ) додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в три місяці з моменту набрання законної сили судовим рішенням. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна

Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                               
                                                                                       О.В. Свистунова