Справа № 346/4229/21 
Провадження № 33/4808/202/22 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Дикуна І.В., 
розглянувши апеляційну скаргу захисника Дикуна Ігоря Васильовича на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що 29 серпня 2021 року близько 04 год. 27 хв. у с. Молодятин по вул. Тараса Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 320 D, номерний знак НОМЕР_2 , та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник Дикун І.В. в апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення. 
Вважає постанову судді необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що притягнуто до відповідальності особу, яка є волонтером (організовує допомогу Україні з Чехії, де тривалий час працює), допомагає в захисті Вітчизни від російського агресора, в справі, де відсутні докази вчинення ним правопорушення. При тому, що останній міг легально покинути Україну, однак залишився на її теренах. 
Пояснює, що ОСОБА_1 29 серпня 2021 року близько 04 год. 27 хв. не здійснював керування транспортним засобом. Водієм автомобіля був ОСОБА_2 , про що він надав пояснення суду першої інстанції, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей. 
Вказує, що в протоколі не вказано марку автомобіля та його номерний знак. Крім цього, в процесуальних документах вказано три різні години вчинення правопорушення: в протоколі - 04 год. 27 хв.; в рапортах поліцейських - 04 год. 33 хв.; в супровідному листі до суду - 04 год. 10 хв.
Зазначає, що поліцейські вдаються до свідомих (умисних) дій щодо складання протоколу за «будь-яку ціну» і, при цьому, хтось за ОСОБА_1 поставив підписи в документах та написав пояснення в протоколі. Це підтверджується даними з договору про надання правової допомоги, а також відеофайлами. Зауважує, що тимчасовий дозвіл на здійснення керування автомобілем ОСОБА_1 отримав тільки о 10 год. 29 серпня 2021 року у приміщенні Коломийського РВП.
Посилається на те, що суддя не навів мотивів, з яких відкинув аргументи сторони захисту, не взяв їх до уваги.
Наголошує на презумпції невинуватості.
Підкреслює, що норми відносно проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння поширюються тільки на водія, який керував транспортним засобом. 
Стверджує, що у с. Молодятин здійснював керування транспортним засобом марки BMW ОСОБА_2 , він був зупинений поліцейськими. Однак після перевірки документів, поліцейські виявили бажання освідувати на стан сп`яніння ОСОБА_1 , як власника. Аналізуючи зміст відеофайлів, прояснює, що на водійському сидінні знаходиться особа в чорному одязі, а на пасажирському - в жовтому. ОСОБА_1 одягнутий в жовтий светр. Коли останній питає поліцейських, для чого він має проходити освідування, обурюється також очевидець ОСОБА_3 . Вважає, що про те, що ОСОБА_2 знаходився за кермом автомобіля, свідчить відсутність інформації про передачу автомобіля іншій особі. 
Зазначає, що поліцейські переривають відеозйомку. При цьому, згідно з відеофайлами жодних процесуальних документів при ОСОБА_1 не складали і не йому вручали. 
Звертає увагу на те, що в направленні на огляд водія вказано, що Коломийську ЦРЛ на огляд ОСОБА_1 доставив поліцейський, що не відповідає дійсності. Також, графа «у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки сп`яніння» є незаповненою та немає проставленої години та хвилини. 
Вказує, що в матеріалах справи відсутній висновок щодо результатів медичного огляду.
Наголошує, що оскільки ОСОБА_1 не хотів порушувати приписи КУпАП, в нього відсутня вина (умисел) на вчинення правопорушення. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Дикун І.В. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. 

В судовому засіданні 06 квітня 2022 року задоволено клопотання сторони захисту про виклик для допиту в судовому засіданні суду апеляційної інстанції поліцейських  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак останні, будучи належним чином повідомленими, на виклик суду не з`явилися. Вважаю за можливе прийти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги без їх допиту, оскільки, з огляду на зміст доказів в матеріалах справи, це не вплине на повноту та всебічність з`ясування обставин даної справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Дикуна І.В., перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 серпня 2021 року серії ААБ № 032106 (а.с. 1) ОСОБА_1 29 серпня 2021 року о 04 год. 27 хв. у с. Молодятин по вул. Тараса Шевченка керував транспортним засобом марки BMW 320 D, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП Коломийського РВП капралом поліції Берилом П.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .
Всупереч доводам сторони захисту в протоколі вказано марку автомобіля та його номерний знак в відповідних графах. 
В рапортах від 29 серпня 2021 року (а.с. 4,5) поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доповідають начальнику про те, що цього дня приблизно о 04 год. 33 хв. в с. Молодятин по вул. Тараса Шевченка ними було зупинено транспортний засіб марки BMW 320 D, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм були виявлені такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу на місці зупинки та в Коломийській ЦРЛ водій відмовився на місці зупинки. На нього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. 
Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Вони підлягають аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) ОСОБА_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, що засвідчив своїм власноручним підписом. 
В суді апеляційної інстанції не здобуто будь-яких підстав вважати, що ОСОБА_1 не ставив підписів на документах та докази в матеріалах справи замість нього підписано іншою особою. 
Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Коломийська ЦРЛ» (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 .
Розбіжності у часі, зазначеному письмових доказах по справі не є суттєвими та такими, які б вказували на неможливість використання цих доказів.
На відеозаписах, що на компакт-диску (а.с. 6), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема: рух транспортного засобу марки BMW, номерний знак НОМЕР_2 ; процес зупинки, спілкування поліцейського з водієм, який вдягнутий в худі жовтого кольору; як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, останній відмовляється; як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти такий огляд в медичному закладі, останній теж відмовляється.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.
Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення, а саме, що їх здійснено з перервами, є непереконливими.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
При цьому, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
В судовому засіданні суду першої інстанції допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що в кінці серпня 2021 року близько четвертої години він разом із ОСОБА_1 повертались з дискотеки з смт Печеніжин в с. Молодятин. Зазначив, що керування автомобілем, який належить ОСОБА_1 , здійснював він. Пояснив, що у с. Молодятин їх зупинили працівники поліції і сказали пред`явити документи. Вказав, що ОСОБА_1 , як власник автомобіля, надав документи, і ОСОБА_1 запропонували пройти огляд.
Стороною захисту не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Встановлено, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, однак такі доводи повністю спростовуються доказами в матеріалах справи. 
Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Зміст відеозаписів, зокрема відеофайлу MGRH2088.MP4 (час 01:00 - 01:06) з покадровим відтворенням, де чітко зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу на місці водія знаходиться особа в жовтому худі, в яке тоді був одягнутий ОСОБА_1 , в сукупності з змістом рапортів поліцейських, беззаперечно свідчать про те, що останній вчиняв технічні дії для приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця та під час руху для зміни напрямку і швидкості, тобто керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дав належну оцінку поясненням допитаного свідка ОСОБА_2 про те, що керування автомобілем, який належить ОСОБА_1 , здійснював він, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а також цей свідок не безсторонній та може бути зацікавленим.
Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується змістом протоколу, акту, рапортів, - мали підстави пропонувати йому пройти огляд.
При цьому, поліцейський фактично виявляє ознаки стану сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в такому стані.
Ознаки алкогольного сп`яніння, що зазначені в протоколі та інших доказах, узгоджуються між собою, не є суперечливими, доповнюють одні одних.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок. 
Виходячи з даних протоколу, акту, рапорту, відеозаписів ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку - як з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Оскільки під час відмови  ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, то наявність свідків в даному випадку не була обов`язковою.
Наявність в матеріалах справи направлення на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, з огляду на зміст інших доказів, не свідчить про те, що ОСОБА_1 проходив огляд в медичному закладі. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, доводи сторони захисту відносно направлення, а саме того, що графа «у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлено ознаки сп`яніння» є незаповненою та немає проставленої години та хвилини, не впливають правильність висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у вину згідно з протоколом. 
Також, переконливими вважаю посилання апелянта на те, що зазначене в направленні на огляд водія транспортного засобу, а саме, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу, не відповідає дійсності.
Крім того, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, доводи з приводу відсутності в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду не є слушними.
Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху. 
Апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 є волонтером (організовує допомогу Україні з Чехії, де тривалий час працює), допомагає в захисті Вітчизни від російського агресора, однак такі доводи є голослівними, оскільки вони не спростовують фактичних даних щодо керування ним транспортним засобом та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на наведене, оскаржена постанова винесена з дотриманням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права, а тому її необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Дикуна Ігоря Васильовича залишити без задоволення.
Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2022 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло