ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/13951/21
Провадження № 22-ц/4820/302/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Гриньова А.М.
за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/13951/21 за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2021 року (суддя Заворотна О.Л., повне судове рішення складено 22 листопада 2021 року) у справі за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області до Управління Держпраці у Хмельницькій області, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування акту спеціального розслідування нещасного випадку.
       Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

       В червні 2021 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області (надалі Фонд) звернулось до суду із позовом зазначаючи, що наказом Управління Держпраці у Хмельницькій області від 12.11.2018 №87-НВ призначено комісію про проведення спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 01.11.2018 в результаті дорожньо-транспортної пригоди з водієм автобуса ОСОБА_5 , роботодавцем якого є ФОП ОСОБА_3 
29.10.2019 за результатами проведеного спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, комісією складено та підписано Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 01.11.2018 о 14 год 00 хв з працівником ФОП ОСОБА_3 за формою Н-1/П (надалі Акт). Фонд вважає цей Акт недійсним, оскільки невірно кваліфіковано нещасний випадок як такий, що пов`язаний із виробництвом, адже під час ДТП водій ОСОБА_5 не перебував на затвердженому для нього графіком, як працівника, маршруті і письмових чи усних розпоряджень роботодавця щодо відхилення від графіку маршруту не отримував.
Крім цього, до складу комісії, що здійснювала спеціальне розслідування нещасного випадку був включений безпосередній керівник потерпілого, що не передбачено Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві. 
Комісія не встановила причин настання нещасного випадку, що є обов`язковою умовою для визнання його пов`язаним чи не пов`язаним із виробництвом і комісією не враховано окрему думку члена комісії ОСОБА_6 та не взято до уваги факт перебування ОСОБА_5 під час ДТП в стані алкогольного сп`яніння і помилково в розділі 5 Акту вид події зазначено як дорожньо-транспортна пригода, однак такий вид є надуманим, адже згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1430 від 03.11.2018 зазначено, що при досліджені зразків крові ОСОБА_5 знайдено метиловий спирт в концентрації 3,7 відсотків (%) проміле, що є основною причиною ДТП. Таким чином, на думку позивача, основною причиною настання нещасного випадку є не порушення вимог безпеки під час експлуатації транспорту загального користування, а є алкогольне сп`яніння ОСОБА_5 , що не має відношення до виконання ним своїх трудових (посадових) обов`язків. 
Тому, Фонд просив суд визнати недійсним та скасувати Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 01.11.2018 о 14 год 00 хв з працівником ФОП ОСОБА_3 за формою Н-1/П від 29.10.2019.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із цим рішенням суду, Фонд оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком здійснюється відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, адже в даному випадку Комісія повинна була керуватися Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, який діяв на момент настання нещасного випадку. 
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував п. 41 Порядку №1232, а саме строк проведення розслідування (протягом 10 робочих днів), що наказом №91-Н від 23.11.2018 був продовжений до отримання результатів СМЕ щодо причин смерті та аналізу крові потерпілого і при отриманні відповідачем зазначених результаті в січні 2019 року, комісією складено оскаржуваний Акт лише 29.10.2019 та комісія вже керувалася Порядком № 337 від 17.04.2019. Також, комісією не було внесені зміни до наказу про створення комісії у зв`язку з набранням чинності Порядку №337.
Також, як зазначає Фонд, судом не повно з`ясовані обставини справи щодо визначення зазначеної події нещасним випадком, який пов`язаний із виробництвом, адже водій ОСОБА_5 під час руху відхилився від затвердженого графіком маршруту і перебував у стані алкогольного сп`яніння, а ФОП ОСОБА_3 фізично не міг вжити заходи щодо відсторонення водія від виконання обов`язків. 
Зважаючи на викладене, Фонд просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
У відзиві на апеляційну скаргу, Управління Держпраці у Хмельницькій області погоджується із висновками суду першої інстанції та просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Так, відповідач зазначає про недоведеність аргументів апеляційної скарги, оскільки спеціальна комісія прийшла до вірного висновку про те, що нещасний випадок, що стався 01.11.2018 з ОСОБА_5 пов`язаний з виробництвом, адже цей нещасний випадок стався під час виконання потерпілим трудових обов`язків, у робочий час, за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні, на транспортному засобі підприємства. А ФОП ОСОБА_3 не проконтролював дотримання потерпілим трудової дисципліни, не забезпечив належний контроль за дотриманням водієм ОСОБА_5 ПДР України, правил охорони праці, не проводився інструктаж з працівниками щодо недопустимості вживання алкогольних напоїв при виконанні трудових обов`язків та працедавцем не розроблено заходи щодо контролю за водіями, які перебувають в рейсі. Відповідач вважає, що Акт відповідає вимогам законодавства, а позивач намагається обмежити членів сім`ї потерпілого у правах на соціальний захист щодо одержання ними страхових виплат та інших видів соціальної допомоги відповідно до чинного законодавства. 
Представник позивача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.
Представник відповідача ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, просить оскаржуване рішення залишити без змін.
Треті особи ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України). 
Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 25 липня 2018 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був укладений трудовий договір (а.с.11).
ФОП ОСОБА_3 отримано ліцензію на надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт» від 27.04.2010 №532378, серія АВ з необмеженим терміном дії.
ФОП ОСОБА_3 також отримано паспорт автобусного маршруту регулярних перевезень Шепетівка – Львів і відповідно до цього затвердженого 19.12.2012 ОСОБА_3 та погодженим 19.12.2012 УДАІ УМВС України паспорта автобус Шепетівка – Львів відправляється з м. Шепетівка о 5 год 35 хв та прибуває о 13 год 30 хв до м. Львів та відправляється з м. Львів о 13 год 45 хв та прибуває у м. Шепетівка о 20 год 55 хв.
01.11.2018 приблизно о 13 год 30 хв ОСОБА_5 , керуючи автобусом марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_3 , рухаючись автострадою Р26 по напрямку від м. Кременець Тернопільської області до м. Шумськ Тернопільської області, поблизу с. Чугалі Кременецького району здійснив з`їзд на праве узбіччя, де вподальшому в кюветі автобус допустив перекидання на ліву сторону, внаслідок чого ОСОБА_5 загинув.
Зазначені обставини визнаються сторонами та в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. 
12.11.2018 наказом начальника управління Держпраці у Хмельницькій області №87-НВ призначено комісію про проведення спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком для з`ясування обставин і причин нещасного випадку, що стався 01.11.2018 з працівником ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_5 (а.с. 5).
26.12.2018 Управлінням Держпраці у Хмельницькій області був складений Акт перевірки суб`єкта господарювання №22-05/1513 за яким, крім інших порушень, виявлено, що у ФОП ОСОБА_3 не розроблені посадові, виробничі інструкції та інструкції з охорони праці, працівникам не проводились інструктажі з питань охорони праці, до виконання робіт допускались працівники, які не пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці, на підприємстві працівникам не проводились медичні огляди і у зв`язку із виявленням порушень вимог законодавства попереджено ФОП ОСОБА_3 про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва) експлуатації, не допускати до виконання робіт та працівників, які не пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці (а.с. 34-42).
Відповідно до Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 01.11.2018 о 14 год. 00 хв. з працівником ФОП ОСОБА_3 за формою Н-1/П від 29.10.2019 комісія прийшла до висновку, що цей нещасний випадок з водієм ОСОБА_5 відповідно до вимог пп. 1 п. 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 вважається пов`язаним з виробництвом (а.с. 6-9).
Як слідує із Окремої думки щодо розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, що стався 01.11.2018 (ДТП) у ФОП ОСОБА_3 з водієм автобуса ОСОБА_5 члена комісії ОСОБА_6 від 29.10.2019 (а.с.10) зазначений нещасний випадок визнається не пов`язаним із виробництвом, адже відповідно до розділу 5 Акту основною причиною настання нещасного випадку член комісії вважає не організаційну, а психофізичну, а саме: 28 алкогольне, наркотичне, токсилогічне сп`яніння: водій ОСОБА_5 на час ДТП не перебував на маршруті згідно з графіком; при дослідження зразків крові останнього виявлено метиловий спирт в концентрації 3,7% проміле і комісією не встановлено місце вживання потерпілим алкогольних напоїв на робочому місці. Відповідно до розділу 6 Акту свідки нещасного випадку комісією не встановлювалися, оскільки не проводилося вивчення маршруту руху автобуса марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 відповідно до паспорту міжміського автобусного маршруту Шепетівка – Львів. 
Постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із того, що не підлягає до задоволення позов із заявлених позивачем підстав, адже за результатами проведення спеціального розслідування комісія з спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, врахувавши Окрему думку члена комісії ОСОБА_6 , прийшла до висновку, що нещасний випадок з водієм ОСОБА_5 відповідно до вимог п. 52 Порядку №337 вважається пов`язаним із виробництвом, так як нещасний випадок стався під час виконання ОСОБА_5 трудових обов`язків, у робочий час, за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні, на транспортному засобі підприємства (ФОП ОСОБА_3 ). І склад комісії визначався 12.11.2018 у відповідності із Порядком №1232, що був чинний на той період і Порядок №337 також передбачає, що до складу комісії включається зокрема керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства (установи, організації) або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, а у разі її відсутності – представник роботодавця.
Дійшовши такого висновку, суд першої інстанції послався на відповідні норми матеріального та процесуального права. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.
Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про охорону праці» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.
Згідно з частиною шостою статті 13 цього Закону факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».
Кабінетом Міністрів України постановою від 17 квітня 2019 року №337 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі - Порядок № 337).
Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку №337 цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".
Вимоги цього Порядку поширюються на всіх юридичних і фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку.
Відповідно до пункту3 Порядку № 337 нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.
Згідно з пунктом 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.
Порядок № 337 (підпункт 23 пункту 52) встановлює, що нещасний випадок визнається пов`язаним з виробництвом, якщо смерть потерпілого під час виконання трудових (посадових) обов`язків у разі перебування його у стані алкогольного сп`яніння, підтвердженого відповідним медичним висновком, за наявності технічних або організаційних причин настання нещасного випадку або у разі, коли потерпілий не був відсторонений від виконання робіт відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації) або колективного договору.
Висновки суду узгоджуються із матеріалами справи.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме безпідставним застосування судом до спірних правовідносин Порядку №337, який в даному випадку не регулює спірні правовідносини, судова колегія вважає їх помилковими, виходячи з наступного.
Так, як слідує із матеріалів справи і не оспорюється сторонами нещасний випадок із смертельним наслідком з водієм автобуса марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_5 стався 01 листопада 2018 року. І на час настання події зазначеного нещасного випадку та на нас видачі Управлінням Держпраці у Хмельницькій області наказу №87-НВ від 12.11.2018 «Про призначення комісії з розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком» був чинний Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що затверджений постановою Кабміну від 30.11.2011, №1232. 
Кабінетом Міністрів України постановою від 17 квітня 2019 року №337 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, відповідно до якої втратила чинність з 01.07.2019 постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2018 року №1223  «Про затвердження Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві».
Оскільки оскаржуваний позивачем Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 01.11.2018 о 14 год. 00 хв. з працівником ФОП ОСОБА_3 за формою Н-1/П складався 29.10.2019, тому при розгляді спору суд першої інстанції вірно застосував положення саме Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві №337, на який також посилається апелянт у скарзі, зазначаючи, що відповідачем в порушення вимог закону не були внесені зміни до наказу про створення Комісії у зв`язку із набуттям чинності з 01.07.2019 Порядку №337. 
Твердження Фонду про те, що судом першої інстанції не враховано строки проведення розслідування нещасного випадку, що є порушеними та не приведення наказу відповідача №87-НВ від 12.11.2018 «Про призначення комісії з спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком» до вимог Порядку №337 відповідно до частини 6 статті 367 ЦПК України не приймаються та не розглядаються, адже ці підстави не були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи через не врахування того, що крім обов`язків, які визначені трудовим договором, ОСОБА_5 також зобов`язаний був дотримуватися ПДР, а так як останній 01.11.2018 перебував в стані алкогольного сп`яніння під час руху на затвердженому маршруті (після виїзду з м. Шепетівка) ФОП ОСОБА_3 фізично не міг вжити заходи щодо відсторонення водія і в цьому випадку саме водій несе відповідальність за керування транспортним засобом в нетверезому стані відповідно до ПДР. 
Так, судом вірно встановлено, що комісія з спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що утворена наказом відповідача 12.11.2018 за №87-НВ прийшла до правильного висновку, що нещасний випадок з водієм ФОП ОСОБА_3 , який стався орієнтовно о 13 год. 30 хв. 01.11.2018 на маршруті автобуса Шепетівка – Львів на автостраді Р 26 по напрямку від м. Кременець до м. Шумськ Тернопільської області, поблизу с. Чухелі Кременецького району Тернопільської області, але не у визначений розкладом автобусі на зазначеному маршруті часі відповідно до вимог п. 52 Порядку №337 вважається таким, що пов`язаний із виробництвом, оскільки цей нещасний випадок стався під час виконання водієм ОСОБА_5  своїх трудових обов`язків, у робочий час, за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні і на транспортному засобі підприємства (ФОП  ОСОБА_3 ). 
А виявлена в результаті дослідження зразків крові потерпілого ОСОБА_5 наявність метилового спирту в концентрації 3,7% (проміле) не є підставою для відмови у визнанні зазначеного нещасного випадку таким, що пов`язаний із виробництвом, адже відповідно до підпункту 23 пункту 52 Порядку №337 обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом є одержання травм або смерть потерпілого під час виконання трудових (посадових) обов`язків у разі перебування його у стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, підтвердженого відповідним медичним висновком, за наявності технічних або організаційних причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) або у разі, коли потерпілий не був відсторонений від виконання робіт відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації) або колективного договору.
Посилання апелянта на не врахування судом першої інстанції факту відхилення водія ОСОБА_5 на час ДТП від маршруту та відсутність на час ДТП пасажирів у автобусі не є доказами того, що нещасний випадок з водієм ФОП ОСОБА_3 є таким, що не пов`язаний із виробництвом, адже комісія з спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком прийшла до вірно висновку, що цей нещасний випадок є таким, що пов`язаний із виробництвом, оскільки він стався під час виконання водієм ОСОБА_5 своїх трудових обов`язків орієнтовно о 13 год. 30 хв. 01.11.2018 на маршруті автобуса Шепетівка – Львів на автостраді Р 26 по напрямку від м. Кременець до м. Шумськ Тернопільської області поблизу с. Чухелі Кременецького району Тернопільської області, але не у визначений розкладом автобусів на зазначеному маршруті часі; у робочий час, за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні і на транспортному засобі підприємства (ФОП ОСОБА_3 ).
Наведені в апеляційній скарзі доводи спростовуються встановленими судом обставинами справи, по своїй суті зводяться до незгоди скаржника із висновками суду першої інстанції та ґрунтуються на переоцінці доказів, що були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Заразом, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судовим рішенням на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (Hirvisaari v. Finland ("Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено. 
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Відповідно ст.141 ЦПК України відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 382 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2021 року залишити без змін.        
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 27 квітня 2022 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай