УХВАЛА
про закриття касаційного провадження
25 травня 2022 року 
м. Київ
справа №640/4909/19
провадження № К/9901/33157/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А., 
суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження матеріали
касаційної скарги Міністерства внутрішніх справ України 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2019 (головуючий суддя Шрамко Ю.Т.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Оксененка О.М., суддів              Лічевецького І.О., Мельничука В.П.)
у справі № 640/4909/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в особі Ліквідаційної комісії 
про визнання протиправним висновку, зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в особі Ліквідаційної комісії, в якому просив:
- визнати протиправним висновок Міністерства внутрішніх справ України від 28.01.2019 б/н про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою 70 % професійної працездатності та установленням йому другої групи інвалідності, що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, надісланий листом від 04.02.2019 № 15/2-338 та ГУМВС України в м. Києві від 12.02.2019 № 1/179/Пд;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою 70 % професійної працездатності та установленням йому другої групи інвалідності, що настала після звільнення із служби внаслідок захворювання, яке мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ.
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2019, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від позовні вимоги задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства внутрішніх справ України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, оформлене висновком від 28.01.2019 б/н та надіслане листом від 04.02.2019 №15/2-338 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві;
зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб, та виплатити різницю з урахуванням вже проведених грошових виплат.
Позов в іншій частині залишено без задоволення.
3. Не погодившись з такими судовими рішеннями, Міністерство внутрішніх справ України подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що   ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та наказом ГУМВС України в м. Києві від 22.12.2007 за №910 о/с звільнений з органів внутрішніх справ у відставку Збройних Сил України (із зняттям з військового обліку за п. 65 пп. «а» (за віком).
5. 30 жовтня 2017 року позивач звернувся до Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що він отримав захворювання, внаслідок чого втратив 70% професійної працездатності та отримав ІІ групу інвалідності, пов`язану з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
6. До заяви позивачем додано довідку про результати визначення професійної непридатності від 26.10.2017 серії АГ №0013883, копію виписки з акту огляду МСЕК від 26.10.2017 серії АВ  №0664725, копію постанови ВЛК від 25.09.2017 №101/17, копію паспорта, копію  ідентифікаційного номера, копію реквізитів банку.
7. Листом від 29.12.2017 за №ПК-28872/125/01/62-2017 ГУ МВС України в м. Києві повідомило позивача, що Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в м. Києві матеріали з питань призначення одноразової грошової допомоги надіслано для прийняття рішення до МВС України, які повернуті у зв`язку з невідповідністю вимогам законодавства.
8. У вказаному листі зазначено, що при первинному огляді МСЕК Київською міською дирекцією НАСК «Оранта» 03.10.2005 здійснено позивачу виплату страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням працівників органів внутрішніх справ у зв`язку з установленням 10% втрати працездатності. Під час повторного огляду МСЕК з 09.10.2017 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності.
9. При цьому, МВС України зазначено про відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, оскільки з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років.
10. Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.
11. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 в адміністративній справі №826/6354/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2018, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії МВС України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, а також зобов`язано МВС України розглянути документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до  ст. 23 Закону України «Про міліцію»  та в порядку, визначеному п. 9 Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими  постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850  (далі - Порядок №850). Рішення набрало законної сили.
12. 29 грудня 2018 року позивач звернувся до МВС України із заявою вх. №Л-2131, в якій просив виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 у справі №826/6354/18, зокрема, розглянути подані ОСОБА_1 документи про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правових позицій судів першої та апеляційної інстанцій викладених у рішеннях по вказаній справі.
13. Листом МВС України від 30.01.2019 №15/2-Л-10 позивача повідомлено, що на виконання рішення суду у МВС України розглянуто документи про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІ групи інвалідності, та 28.01.2019 затверджено відповідний висновок.
14. Листом МВС України від 04.02.2019 №15/2-388 надіслано до ГУ МВС України в м. Києві затверджений на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 у справі № 826/6354/18 висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , обґрунтований тим, що матеріали ОСОБА_1 не відповідають вимогам п. 4 Порядку №850, а саме: під час розгляду документів з`ясовано, що при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 . Київською міською дирекцією HACK «Оранта» 03.10.2005 здійснено виплату страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням працівників органів внутрішніх справ в розмірі 850,00 грн. у зв`язку з установленням 10% втрати працездатності, при повторному огляді з 09.10.2017 йому встановлено ІІ групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності, що перевищує установлений Порядком №850 дворічний термін.
15. ГУ МВС України в м. Києві листом від 12.02.2019 №1/179-Пд повідомило позивача, що матеріали з питання призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.10.2018 у справі №826/6354/18, були направлені для прийняття рішення до МВС України, втім повернуті у зв`язку з відмовою в призначенні позивачу допомоги.
16. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
17. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено лише у п. 14 Порядку №850, однак підстав, з якої відповідач відмовив позивачу, вказана норма не містить, тому рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, оформлене висновком від 28.01.2019 б/н про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, надіслане листом від 04.02.2019 №15/2-338 до ГУ МВС України в м. Києві, є протиправним та підлягає скасуванню.
18. Як наслідок, належним способом захисту порушеного права позивача суди вважали зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб, та виплатити різницю з урахуванням вже проведених грошових виплат.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
19. У своїй касаційній скарзі позивач наголошує, що суди невірно застосували норми чинного законодавства. Стверджує, що наявна різна практика Верховного Суду щодо призначення одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.
20. Зазначає, що, з одного боку, є позиція Верховного Суду позицію стосовно права позивачів на одноразову грошову допомогу відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850, яка викладена у Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 у справі №    361/7249/17 та від 16.05.2019 у справі № 822/2518/17.
21. Одночасно вказує, що наявні висновки Верховного Суду, відповідно до яких необхідно спочатку встановлювати наявність причинно-наслідкового зв`язку, тобто виникнення під час виконання службових обов`язків в період проходження служби захворювання, яке спричинило інвалідність, як передумови для визначення права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» (такий підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 23.05.2018 у справі № 822/1654/16, від 01.08.2018 у справі № 296/1969/17, від 13.06.2018 у справі № 806/979/16).
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.
23. Колегія суддів звертає увагу, що підставою позову є відмова відповідача виплатити позивачу грошову допомогу у зв`язку із встановленням групи інвалідності.
24. У свою чергу, зазначена відмова була мотивована тим, що на думку відповідача, оскільки при повторному огляді з 09.10.2017 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності і це встановлення відбулось через понад два роки після встановлення інвалідності вперше, то він втратив визначене Порядком №850  право на доплату до вже отриманої грошової допомоги.
25. Висновки судів ґрунтуються на оцінці правомірності зазначеної відмови та тлумаченні норм Порядку №850, що визначають зазначені строки (п. 4 Порядку №850).
26. У касаційній скарзі позивач наводить ряд постанов Верховного Суду (від 23.05.2018 у справі № 822/1654/16, від 01.08.2018 у справі № 296/1969/17, від 13.06.2018 у справі № 806/979/16), у яких висловлено правову позицію щодо необхідності спочатку встановлювати наявність причинно-наслідкового зв`язку, тобто виникнення під час виконання службових обов`язків в період проходження служби захворювання, яке спричинило інвалідність, як передумови для визначення права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію». Тобто, касаційну скаргу подано на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
27. Верховний Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи в межах підстави відкриття касаційного провадження та дійшов висновку, що касаційне провадження у цій справі необхідно закрити, з огляду на наступне.
28. У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, матеріально-правове регулювання спірних правовідносин однакове.
29. Доводи відповідача про не застосування судом першої інстанції та апеляційним судом релевантної практики Верховного Суду у подібних правовідносинах не знайшли свого підтвердження, оскільки правовідносини у цій справі відмінні від правовідносин у справах, наведених заявником касаційної скарги (подібний предмет, проте різні підстави прийняття рішення суб`єктом владних повноважень та відмінні підстави позову).
30. Отже наведені скаржником постанови Верховного Суду ухвалені за інших фактичних обставин справи, установлених судами, тому посилання заявника касаційної скарги на те, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі ухвалені без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду, є безпідставним.
31. Інших підстав касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у цій справі, відповідач у касаційній скарзі не навів.
32. Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 339 КАС України  суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними. Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.
33. За таких обставин, керуючись статтями  248,  328, пунктом 5 частини першої статті  339, статтями  341,  355,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №640/4909/19.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук
Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб