УХВАЛА

18 липня 2022 року 
м. Київ

справа №420/25292/21
адміністративне провадження № К/990/16937/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через представника - адвоката Меламеда В.Б. на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі № 420/25292/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила: 
- визнати дії відповідача стосовно здійснення розрахунку суми боргу за період з 15.11.2021 по 29.02.2020 без нарахування компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію Позивачки, за вказаний період протиправними;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ним розрахунку суми боргу за період з 15.11.2021 по 29.02.2020 з нарахуванням компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію Позивачки, за вказаний період, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію Позивачки, за період з 15.11.2021 по 29.02.2020 на дату її нарахування до виплати, а саме на 25.03.2020.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2021, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу.
Позивач не погодилася із вищезазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій і, посилаючись на неправильне застосування судами в оскаржуваних рішеннях норм матеріального права, порушення норм процесуального, звернулася із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегія суддів дійшла висновку про таке.
Згідно з частиною першою статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Так, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний термін з дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення пропущених строків звернення до адміністративного суду із вказаним позовом, надання виправленої позовної заяви з урахуванням зауважень суду щодо викладених позовних вимог.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2021, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку для звернення до суду, адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Відповідно до пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судове рішення про повернення апеляційної скарги, заявник не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до посилань на підстави непогодження з оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.
Суд наголошує, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Таким чином, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє через представника - адвоката Меламеда В.Б. на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі № 420/25292/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                            Л.В. Тацій
Суддя                                                                                С.Г. Стеценко
Суддя                                                                                Т.Г. Стрелець