Дата документу 17.08.2022 Справа № 2-н-248/09

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 2-н-248/09 Головуючий у 1-й інстанції: Дністрян О.М.
Провадження №22-ц/807/1745/22         Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Дашковської А.В.,  Остащенко О.В.,   	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника  ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність: начальника відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Денисюка Дмитра Геннадійовича, старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Садової Крістіни Миколаївни, старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шкатули Марини Анатоліївни, начальника відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сулім Ірини Василівни, старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Оберемок Ірини Василівни, стягувач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,-
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Садової К.М., старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шкатули М.А., начальника відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сулім І.В., стягувач –Акцонерне товариство «Альфа-Банк».

У березні 2021 року від ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до суду надійшла нова редакція скарги, в якій скаржником оскаржуються рішення, дії та бездіяльність: начальника відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Денисюка Д.Г., старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Садової К.М., старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шкатули М.А., начальника відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сулім І.В., старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Оберемок І.В., стягувач – Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

На обґрунтування своєї скарги, з урахуванням доповнень, ОСОБА_1 зазначав, що 30 березня 2007 року між ним та Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» були укладені: кредитний договір № 4900034581, договір застави рухомого майна № 4900034581-з, а також з ОСОБА_3 - договір поруки № 4900034581-п.

07 жовтня 2009 року Шахтарський міськрайонний суд Донецької області в справі № 2н-248/2009 виніс судовий наказ, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 154 526,10 грн, а також в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490034581 звернув стягнення на предмет застави - автомобіль RENAULT MEGANE 1.4, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , з укладанням від імені ОСОБА_1 угод щодо оплатного відчуження в будь-який спосіб з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, отриманням витягів з державного реєстру прав власності, а також надання Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» всіх необхідних повноважень для здійснення такого відчуження.

04 березня 2016 року начальник відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Денисюк Д.Г. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню № 21614280. При цьому зазначена постанова не містить підпису в.о. начальника відділу Денисюка Д.Г., не скріплена печаткою, не внесена до автоматизованої системи виконавчих проваджень, не містить поштового індексу боржника та стягувача, назва стягувача не відповідає назві, яка вказана у судовому наказі, найменування стягувача, замість повної назви - скорочене, фактичне проживання боржника не вказане, а адреса реєстрації боржника зазначена, за якою він не проживає.

08 червня 2016 року представник Публічне акціонерне товариство АТ «Альфа-Банк» в особі представника за довіреністю Бабчук В.В. направив до державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження.

10 червня 2016 року старшим державним виконавцем Садовою К.М. відкрито виконавче провадження № 51376137 стосовно боржника ОСОБА_1 на підставі судового наказу № 2н-248/2009 про стягнення боргу в сумі 154 526,10 грн та винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 51376137 (з ідентифікатором), а також постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по цьому виконавчому провадженню. При цьому звернення із заявою про відкриття виконавчого провадження до державної виконавчої служби не передбачено вимогами Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 02 червня 2016 року, а заяву про примусове виконання рішення стягувач не подавав; у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач зазначає відомості, що ідентифікують боржника, а саме – ОСОБА_4 , але ці данні суперечать даним у судовому наказі, стягувач не звертався із заявою про виправлення імені боржника, також стягувач фактично вказує адресу реєстрації боржника та зазначає, що це місце проживання. Незважаючи на ці недоліки, які містить заява про відкриття виконавчого провадження, старший державний виконавець Садова К.М. вчинила незаконні дії шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2016 року № 51376137. Крім того, 20 липня 2016 року нею до суду направлено подання № 02-42/12945 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у задоволенні якого ухвалою суду від 22 липня 2016 року було відмовлено.

16 грудня 2016 року представник ПАТ «Альфа-Банк» подав заяву про звернення стягнення на заставне майно, а 16 січня 2017 року старшим державним виконавцем Садовою К.М. винесена постанова про розшук майна боржника, на виконання якої 30 січня 2017 року надійшов лист за № 236/27/02-2017 про внесення до підсистеми ПВДР системи «Відеоконтроль-Рубіж» інформації щодо розшуку транспортних засобів боржника ОСОБА_1 згідно з пунктом 4. 17 березня 2017 року складений акт огляду на тимчасове затримання транспортного засобу RENAULT MEGANE 1.4, державний номер НОМЕР_1 , інспектором УПП у м. Києві. 20 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Садовою К.М. по виконавчому провадженню № 51376137 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

При цьому жодних повідомлень, викликів, постанов та інших документів від старшого державного виконавця Садової К.М. у період з 10 червня 2016 року до цього часу за вищезазначеним виконавчим провадженням скаржник не отримував.

10 січня 2020 року старший державний виконавець Шкатула М.А. винесла постанову про передачу виконавчого провадження № 51376137, а 13 січня 2020 року вона винесла постанову про прийняття цього виконавчого провадження. При цьому жодних повідомлень, викликів, постанов та інших документів від старшого державного виконавця Шкатули М.А. у період з 10 січня 2020 року до часу подання скарги за зазначеним виконавчим провадженням скаржник також не отримував.

13 липня 2020 року скаржник направив до Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) письмовий запит про надання йому інформації, на який 20 серпня 2020 року на його адресу надійшов лист-відповідь за підписом начальника відділу Сулім І.В. про існування виконавчого провадження за № 51376137.

Також, 21 вересня 2020 року начальник відділу Сулім І.В. винесла постанову про арешт коштів боржника. При цьому жодних повідомлень, викликів, постанов та інших документів від начальника відділу Сулім І.В. у період з 21 вересня 2020 року до часу подання скарги за виконавчим провадженням № 51376137 скаржник не отримував.

01 жовтня 2020 року його представник за довіреністю ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 51376137. 20 жовтня 2020 року старший державний виконавець Оберемок І.В. винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням № 51376137.

При цьому ОСОБА_1 вважає, що стягувач мав право та можливість звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення боргу, однак стягувач не скористався своїми правами, які викладені в кредитному договорі та договорі застави рухомого майна, звернувся до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, а такі дії фактично були передчасними.

Стягувач не надіслав судовий наказ боржнику на виконання, не надав державній виконавчий службі жодних доказів наявності загрози невиконання рішення суду або існування ускладнень чи унеможливлення його виконання в добровільному порядку, не скористався своїм правом звернути стягнення на предмет застави, а сама по собі можливість розпорядження майном, яке перебуває у власності заставодавця, не давала підстав вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання судового наказу. ОСОБА_1 не мав наміру уникати виконання судового наказу в добровільному порядку, відповідав на всі телефонні дзвінки та повідомлення, що свідчить про бажання виконувати будь-яке законне рішення суду, не чинив перешкод. Отже, старший державний виконавець Садова К.М., Шкатула М.А. та начальник відділу Сулім І.В. не перевірили виконання судового наказу в добровільному порядку та не надали можливість стягувачу скористатись своїм правом на звернення стягнення на предмет застави, а тому скаржник вважає, що вони вчинили протиправну бездіяльність.

Також скаржник зазначав, що судовий наказ пред`явлений до виконання з порушенням трирічного строку, встановленого для пред`явлення до виконання, а рішення суду про поновлення цього строку відсутнє. Звіт про автоматизований розподіл виконавчих документів в матеріалах виконавчого провадження відсутній та постанова про прийняття виконавчого документа до виконання державним виконавцем Садовою К.М. не виносилась, а зазначені постанови державного виконавця винесені у відсутність повноважень останнього на вчинення дій пов`язаних з виконанням виконавчого документа, що є порушенням автоматизованого розділу або втручанням в автоматизовану систему виконавчого провадження невідомими особами.

Крім того, судовий наказ пред`явлений до виконання з порушенням підвідомчості, оскільки фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 станом на дату звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження була адреса – АДРЕСА_1 , а старший державний виконавець Садова К.М. не перевірила адресу, зазначену стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження, із адресою, яка зазначена в судовому наказі, відкрила виконавче провадження з порушенням вимог законодавства, не повернула виконавчий документ стягувачу, тому її дії є неправомірними, а постанова протиправною та підлягає скасуванню.

Також в матеріалах виконавчого провадження відсутня квитанція про сплату стягувачем авансового внеску у розмірі 14 500,00 грн (мінімальна зарплата з 01 травня 2016 року 1 450,00 грн х 10 мінімальних розмірів). Отже, старший державний виконавець Садова К.М. не перевірила сплату авансового внеску, ігноруючи при цьому відсутність квитанції з цього приводу, незаконно винесла постанову, якою відкрила виконавче провадження № 51376137, а тому вважає, що державний виконавець вчинила протиправну бездіяльність. Крім того, старший державний виконавець Садова К.М. наступного робочого дня з дати надходження до неї судового наказу не винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, чим порушила вимоги законодавства, а тому вважає, що державний виконавець вчинила протиправну бездіяльність.

Також матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до АТ «Альфа-Банк» прав та обов`язків ЗАТ КБ «Альфа-Банк» згідно із встановленою законодавством процедурою та стягувач не повідомив органи державної виконавчої служби та скаржника про проведені зміни в його найменуванні. При цьому старший державний виконавець Садова К.М., Шкатула М.А., Оберемок І.В. та начальник відділу Сулім І.В. не перевірили зміни в найменуванні стягувача, які є відкритими для користування, та не витребували у останнього підтверджуючи документи з цього приводу, у зв`язку з чим не винесли постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, а тому вважає, що державні виконавці вчинили протиправну бездіяльність.

Крім того, постанова про прийняття виконавчого провадження № 51376137 до 10 січня 2020 року старшим державним виконавцем Шкатулою М.А. не виносилась, письмове доручення начальника відділу з цього приводу відсутнє, а тому заявник вважає, що державний виконавець вчинила протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим винесені постанови ОСОБА_5 без повноважень, є незаконними та такими що підлягають скасуванню.

Постанови старших державних виконавців Садової К.М., Шкатула М.А., Оберемок І.В. та начальника відділу Сулім І.В. за виконавчим провадженням № 51376137 мають велику кількість порушень: не містять поштового індексу боржника та стягувача; назва стягувача не відповідає назві, яка вказана в судовому наказі; найменування стягувача замість повної назви - скорочене; фактичне проживання боржника не вказане, а зазначена адреса реєстрації, за якою боржник не проживає і на цей час; постанови не скріплені печаткою, відсутні в паперовому варіанті в матеріалах виконавчого провадження. Отже, заявник вважає, що державні виконавці безвідповідально поставились до своїх обов`язків та вимог законодавства, вчинили протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим винесені постанови є незаконними та такими що підлягають скасуванню. Крім того, документи виконавчого провадження не доведені до його відома та не надсилались (не вручались) йому. Старший державний виконавець Садова К.М., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та начальник відділу Сулім І.В. не доводили до відома скаржника та не надсилали (не вручали) йому постанови виконавчого провадження, на телефонні дзвінки не відповідали, чим порушили вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому вважає, що вчинили протиправну бездіяльність.

Посилаючись на наведенні обставини, ОСОБА_1 просив суд:

- задовольнити клопотання про поновлення строку на оскарження рішень, дій та бездіяльності державних виконавців під час виконання судового наказу;
- визнати дії та бездіяльність начальника відділу Шосткинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області Денисюка Д.Г., старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області Садової К.М., старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шкатули М.А., начальника відділу Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сулім І.В., старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Оберемок І.В., під час виконання судового наказу неправомірними;
- визнати незаконною та скасувати постанову начальника відділу Шосткинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області Денисюка Д.Г. про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадження від 04 березня 2016 року № 21614280;
- визнати незаконними та скасувати постанови старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області Садової К.М. про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2016 року № 51376137, про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2016 року № 51376137 (з ідентифікатором), про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 червня 2016 року, про розшук майна боржника від 16 січня 2017 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20 жовтня 2017 року;
- визнати незаконними та скасувати постанови старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шкатули М.А. про передачу виконавчого провадження від 10 січня 2020 року № 51376137, про прийняття виконавчого провадження від 13 січня 2020 року № 51376137;
- визнати незаконною та скасувати постанову начальника відділу Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сулім І.В. про арешт коштів боржника від 21 вересня 2020 року за виконавчим провадженням № 51376137;
- визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Оберемок І.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням від 20 жовтня 2020 року № 51376137;
- зобов`язати Шосткинський міськрайонний ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) повернути судовий наказ по справі № 2Н-248/2009, виданий 12 листопада 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області, стягувачу ПАТ «Альфа-Банк», згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з пропуском строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк для подачі скарги на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців під час примусового виконання судового наказу № 2-н-248/09, виданого 07 жовтня 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області. В задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Також, на адресу апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , за підписом останнього на підставі нотаріальної довіреності посвідченої приватним нотаріусом районного нотаріального округу Київського області, Карповичем О.М., 11 вересня 2020 року за реєстровим номером 717, посилаючись на грубе порушення судом першої інстанціх норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року у цій справі скасувати, ухвалити нове рішення яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд не дослідив та не спростував доводи та подані докази скаржником, аргументація судового рішення першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону, на обгрунтування доводів апеляційної скарги представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначає, що суд встановив, що 08 червня 2016 року за заявою стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на примусове виконання до Шосткинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області надійшов судовий наказ № 2н-248/2009, виданий 12 листопада 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області. Проте, в матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження № 51376137 відсутня заява стягувача ПАТ «Альфа-Банк» про відкриття виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 та судовий наказ від 12 листопада 2009 року № 2н-248/2009. Натомість, в матеріалах цивільної справи та матеріалах виконавчого провадження № 51376137 міститься заява ПАТ «Альфа-Банк» про відкриття виконавчого провадження щодо іншої особи ОСОБА_4 та за іншим судовим наказом, а саме від 12 листопада 2009 року № 2н-248, а не за судовим наказом, який міститься в матеріалах справи та виконавчого провадження.
Таким чином, виконавче провадження № 51376137 відкрито 10 червня 2016 року старшим державним виконавцем Шосткинськогоміськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області Садовою К.М. поза межами повноважень та у спосіб, що не передбачені Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження». Також державний виконавець порушив норми статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 28 грудня 2015 року.
Суд першої інстанції не звернув уваги на порушення стосовно ненадання можливості стягувачу та боржнику у добровільному порядку виконати судовий наказ, стягувач мав право та можливість звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення боргу, старший державний виконавець Садова К.М., Шкатула М.А. та начальник відділу Сулім І.В. не перевірили виконання судового наказу в добровільному порядку та не надали можливість стягувачу скористатись своїм правом на звернення стягнення на предмет застави, а тому він вважає, що вони вчинили протиправну бездіяльність.
Також, скаржник зазначав, що судовий наказ пред`явлений до виконання з порушенням трирічного строку, встановленого для пред`явлення до виконання, а рішення суду про поновлення цього строку відсутнє. Звіт про автоматизований розподіл виконавчих документів в матеріалах виконавчого провадження відсутній та постанова про прийняття виконавчого документу до виконання державним виконавцем Садовою К.М. не виносилась, а зазначені постанови державного виконавця винесені у відсутність повноважень останнього на вчинення дій пов`язаних з виконанням виконавчого документу, що є порушенням автоматизованого розділу або втручанням в автоматизовану систему виконавчого провадження невідомими особами. 
Крім того, суд залишив поза увагою та не надав належну правову оцінку тому, що 16 грудня 2016 року представник ПАТ «Альфа-Банк» подав заяву про звернення стягнення на заставлене майно. 16 січня 2017 року державний виконавець виніс постанову про розшук майна боржника за виконавчим провадженням. 17 березня 2017 року на виконання постанови про розшук майна боржника за виконавчим провадженням транспортний засіб RENAULT MEGANE 1.4, державний номер НОМЕР_1 було вилучено і складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Отже, 17 березня 2017 року відбулося виконання пункту другого судового наказу Шахтарського міськрайонного суду Донецької області, проте державний виконавець не виконав дій, передбачених абзацом третім частини третьої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку. Натомість, станом на 23 червня 2021 року транспортний засіб RENAULT MEGANE 1.4, державний номер НОМЕР_1 досі перебуває на спеціальному майданчику Національної поліції та має істотні пошкодження.
Однак, старший державний виконавець Шосткинськогоміськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Садова К. М., продовжуючи нехтувати нормами чинного законодавства, не закінчила виконавче провадження в порядку та спосіб, встановлений статтями 39, 40, 60 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІ «Про виконавче провадження» в редакції від 17 лютого 2017 року, та не винесла постанову про зняття майна з розшуку в порядку статті 36 Закону України «Про виконавче провадження», чим припустилася чергової неправомірної бездіяльності.
Після того як судовий наказ Шахтарського міськрайонного суду Донецької області був виконаний в повному обсязі, 20 жовтня 2017 року старший державний виконавець Садова К. М. винесла незаконну постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Продовжуючи триваючі злочинні дії своїх підлеглих, 21 вересня 2020 року начальник відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сулім І.В. винесла незаконну постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 51376137.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що державний виконавець та начальник відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), виконуючи судовий наказ Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2009 року в справі № 2Н-248/2009 рік, самовільно без дотримання встановленого статтею 435 ЦПК України порядку фактично змінили спосіб виконання рішення суду. Оскільки судовим наказом визначено спосіб виконання рішення, а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490034581 звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль, шляхом продажу автомобіля ЗАТ «Альфа-Банк» з укладанням від імені ОСОБА_1 угод щодо оплатного відчуження в будь-який спосіб з іншою особою - покупцем, то саме у такий спосіб повинно було виконуватися рішення державним виконавцем та начальником відділу.
Тому, дії державного виконавця та начальника відділу щодо звернення стягнення на заробітну плату боржника та арешту коштів боржника є зміною суті самого рішення суду, яким вирішено звернути стягнення на предмет застави, і отже є незаконними.
Скаржник також звертає увагу, що в матеріалах цивільної справи та матеріалах виконавчого провадження № 51376137 відсутні підстави та постанови, передбачені пунктом 5 розділу 5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема, письмового доручення начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи при передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби та відповідна постанова про прийняття виконавчого провадження до виконання ОСОБА_7 . Тому, дії начальника відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сулім І. В. про прийняття постанови у виконавчому провадженні № 51376137 є незаконними.
20 жовтня 2020 року старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Оберемок І. В. безпідставно та неправомірно винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим провадженням № 51376137.
Отже, незаконні дії та безпідставна бездіяльність державних виконавців Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції м. Суми, спрямовані на умисне незаконне тривале обмеження прав і свобод ОСОБА_1 , завдання йому матеріальних збитків шляхом використання свого службового становища. 
Також, матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до АТ «Альфа-банк» прав та обов`язків ЗАТ КБ «Альфа-банк» згідно із законодавчо встановленою процедурою та стягувач не повідомив органи державної виконавчої служби та скаржника про проведені зміни в його найменуванні. При цьому, старший державний виконавець Садова К.М., Шкатула М.А., Оберемок І.В. та начальник відділу Сулім І.В. не перевірили зміни в найменуванні стягувача, які є відкритими для користування, та не витребували у останнього підтверджуючи документи з цього приводу, у зв`язку з чим не винесли постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, а тому вважає, що державні виконавці вчинили протиправну бездіяльність. Крім того, постанова про прийняття виконавчого провадження № 51376137 до 10 січня 2020 року старшим державним виконавцем Шкатула М.А. не виносилась, письмове доручення начальника відділу з цього приводу відсутнє, а тому вважає, що державний виконавець вчинила протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим винесені постанови останньою без повноважень, починаючи з 10 січня 2020 року вважає незаконними та такими що підлягають скасуванню. Постанови старшого державного виконавця Садової К.М., Шкатула М.А., Оберемок І.В. та начальника відділу Сулім І.В. по виконавчому провадженню № 51376137 мають велику кількість порушень: не містять поштового індексу боржника та стягувача, назва стягувача не відповідач назві, яка вказана в судовому наказі, найменування стягувача замість повної назви, скорочене, фактичне проживання боржника не вказане, а зазначена адреса реєстрації, за якою боржник не проживає і на даний час, не скріплені печаткою, відсутні в паперовому варіанті в матеріалах виконавчого провадження. 
Отже, вважає, що державні виконавці безвідповідально віднеслись до своїх обов`язків та вимогам законодавства, вчинили протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим винесені постанови вважає незаконними та такими що підлягають скасуванню. Крім того, документи виконавчого провадження не доведені до його відома та не надсилались (не вручались) йому, старший державний виконавець Садова К.М., ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та начальник відділу Сулім І.В. не доводили до відома скаржника та не надсилали (не вручали) йому постанови виконавчого провадження, на телефонні дзвінки не відповідали, чим порушили вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому вважає, що вчинили протиправну бездіяльність.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Шосткинський відділ державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області, зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, з`ясовано їх правову природу та як наслідок ухвалено обгрунтоване та законне судове рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими. У зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 18 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за вищевказаними апеляційними скаргами.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 червня 2021 року справу призначено до розгляду з проведенням судового засідання.

27 вересня 2021 року від ОСОБА_1 на адресу апеляційного суду надійшла заява про відмову від представника ОСОБА_2 . В заяві ОСОБА_1 повідомляє апеляційний суд про скасування довіреності, виданої ним та посвідченої приватним нотаріусом районного нотаріального округу Київського області, Карповичем О.М. 11 вересня 2020 року за реєстровим номером 717. В заяві ОСОБА_1 , просив справу за його скаргою розглядати без повідомлення та участі представника ОСОБА_2 

05 жовтня 2021 року ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року – закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 362 ЦПК України.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2022 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року залишено без задоволення. Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року залишено без змін.

Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року про закриття апеляційного провадження  відкритого за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  задоволено частково. Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року про закриття апеляційного провадження скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Начальник відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Денисюк Дмитро Геннадійович, старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Садова Крістіна Миколаївна, старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Шкатула Марина Анатоліївна, Акціонерне товариство «Альфа-Банк», будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до вимог законодавства (т.7 а.с. 194-200, т.8 а.с. 22-27) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства (ч.6 ст. 128 ЦПК України), що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до його електронного кабінету, який є користувачем системи «Електронний суд» (т.7 а.с.193), до апеляційного суду не з`явився, при цьому надав суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки через ведення активний бойових дій в Запорізькій області та реальну небезпеку для життя він не може прибути в м. Запоріжжя на 17 серпня 2022 року на 10-20 год. (т.8 а.с. 18-19), що підтверджує про його обізнаність про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи, що його представник ОСОБА_2 реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), справа в провадженні суду знаходиться досить тривалий час, апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні, відмовивши у задоволенні клопотання  ОСОБА_1  про відкладення розгляду справи. 

При цьому, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 міг клопотати перед судом про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних, однак з відповідним клопотання до суду апеляційної інстанції не звернувся.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяючи ОСОБА_1  в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом  роз`яснив останньому ч.4 ст. 364 ЦПК України щодо його права відмовитися від апеляційної скарги, поданної його представником ОСОБА_2  на ухвалу  Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від  12 травня 2021 року, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 на зазначену ухвалу вже розглянута судом апеляційної інстанції та касаційної інстанції.(т.8 а.с.12-13). Даний лист було отримано ОСОБА_1 – 17 серпня 2022 року, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до його електронного кабінету, який є користувачем системи «Електронний суд» (т.8 а.с.14), однак відповіді на адресу Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_1 не надійшло. 

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Оберемок І.В., виконуючої обов`язки начальника Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гончарової Л., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державними виконавцями були винесені оскаржувані постанови та виконанні дії в межах Закону та наданих їм повноважень. Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2021 року скасовано судовий наказ № 2н-248/2009, виданий 07 жовтня 2009 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного. 
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд встановив, що 07 жовтня 2009 року суддею Шахтарського міськрайонного суду Донецької області Кобаль М.І. по справі №2н-248/2009 видано судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом в загальному розмірі 154526,10 грн, крім того, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №490034581 звернуто стягнення на предмет застави автомобіль RENAULT MEGANE 1.4, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , з укладанням від імені ОСОБА_1 угод щодо оплатного відчуження в будь-який спосіб з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, отриманням витягів з державного реєстру прав власності, а також надання ЗАТ «Альфа-банку» всіх необхідних повноважень для здійснення такого відчуження (т.1 а.с.15-17).

04 березня 2016 року постановою начальника ВДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції Денисюка Д.Г. на підставі п.7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто виконавчий документ судовий наказ № 2-н-248, та роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 04 березня 2017 року (т.1 а.с.125).

10 червня 2016 року ст. державним виконавцем Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Садовою К.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного судового наказу (т. 1 а.с. 100).

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 51376137 згідно супровідного листа № 10674 направлено 13 червня 2016 року боржнику  ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 , та стягувачу ПАТ «Альфа-Банк» (т.1 а.с.14,102).

Постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Садової К.М. від 10 червня 2016 року на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» було накладено арешт на все майно боржника в межах суми 154526,10 грн (т.1 а.с.105).

20 липня 2016 року державним виконавцем направлено боржнику ОСОБА_1 виклик державного виконавця, який зобов`язує боржника з`явитись до державного виконавця 25 липня 2016 року о 9.00 год. щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату (т.1 а.с.103).

16 грудня 2016 року до Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача ПАТ «Альфа-Банк» про звернення стягнення на заставне майно боржника ОСОБА_1 , а саме, автомобіль RENAULN MEGANE, державний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.113).

16 січня 2017 року старшим державним виконавцем Садовою К.М. на підставі ч.3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про оголошення у розшук майна боржника ОСОБА_1 : автомобіля RENAULN MEGANE, державний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.114).

20 жовтня 2017 року постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Садової К.М. після встановлення, що боржник працює в ТОВ «Компанія «Ліга-ГРУПП», на підставі ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (т.1 а.с.121).

10 січня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шкатули М.А. у зв`язку зі зміною назви Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передано виконавчий документ судовий наказ № 2-н-248, виданий 12 листопада 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 154256,10 грн доШосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (т.1 а.с.29).

13 січня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шкатули М.А. у зв`язку зі зміною назви Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято виконавче провадження №51376137 з примусового виконання судового наказу № 2-н-248, виданого 12 листопада 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 154256,10 грн (т.1 а.с.39).

21 вересня 2020 року. постановою начальника відділу Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Сулім І.В. при примусовому виконанні судового наказу № 2-н-248, виданого 12.11.2009р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 154256,10 грн., накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів (т.1 а.с.123).

Ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування судового наказу №2н-248/2009 та скасовано судовий наказ №2н-248/2009, виданий 07 жовтня 2009 року за заявою ЗАТ «Альфа-Банк» в особі ТОВ «ЕКОЛЛ» простягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» за кредитом в загальному розмірі 154526,10 грн., та про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №490034581 на предмет застави автомобіль RENAULT MEGANE 1.4, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , з укладанням від імені ОСОБА_1 угод щодо оплатного відчуження в будь-який спосіб з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, отриманням витягів з державного реєстру прав власності, а також надання ЗАТ «Альфа-банку» всіх необхідних повноважень для здійснення такого відчуження (т. 1 а.с. 60-61).

18 травня 2021 року ст. державним виконавцем Шосткинського міськрайонного ВДВС винесено постанову про припинення розшуку майна боржника (т. 6 а.с. 203).

Також, 18 травня 2021 року по виконавчому провадженню № 51376137 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 6 а.с. 205).

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України встановлено, щодо основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Відповідно достатті 447 ЦПК України,статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Закон України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» втратив чинність з 05 жовтня 2016 року, згідно із Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-XVIII «Про виконавче провадження».

В свою чергу, Закон України від 02 червня 2016 року № 1404 -XVIII «Про виконавче провадження» набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання чинності Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-XVIII «Про виконавче провадження», то суди правильно виходили з того, що при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження у червні 2016 року державний виконавець повинен був керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV), який був чинним до 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV в редакції на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, судові накази.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема, інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Суд встановив, що 04 березня 2016 року постановою начальника відділу Шосткинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Сумській області Денисюка Д.Г. на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернено виконавчий документ - судовий наказ № 2-н-248, виданий 12 листопада 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 154 256,10 грн, та роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 04 березня 2017 року (т. 1 а. с. 125).

08 червня 2016 року за заявою стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на примусове виконання до Шосткинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшов судовий наказ № 2н-248/2009, виданий 12 листопада 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області (т. 1 а. с.100).
10 червня 2016 року старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області Садова К. М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51376137 щодо примусового виконання вищезазначеного судового наказу № 2н-248/2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 154 256,10 грн (т. 1 а. с. 101), копії якої згідно з супровідним листом № 10674 направлено 13 червня 2016 року боржнику – ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 14, 102), та стягувачу - ПАТ «Альфа-Банк».

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції закону від 12 червня 2016 року, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Встановивши, відповідність виконавчого листа № 2н-248/2009 вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», а також наявність переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про законність постановлення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що у заяві стягувача, останнім помилково зазначено інше ім`я боржника, не впливає на правильність дій державного виконавця, оскільки в самому судовому наказі, долученому до заяви про відкриття виконавчого провадження, боржником зазначено ОСОБА_1 .

Порядок надіслання копій постанов та інших документів виконавчого провадження визначено статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що державний виконавець 13 червня 2016 року за вих. № 10674 направив стягувачу та боржнику ОСОБА_1 за його зареєстрованим місцем проживання, яке зазначене у судовому наказі, рекомендованою кореспонденцією (за № 4110600430526) постанову про відкриття виконавчого провадження, проте цей лист (за № 4110600430526) був повернений до відділу державної виконавчої служби за закінченням терміну зберігання (т. 1 а. с. 102, 104).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.
Так, постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Садової К. М. від 10 червня 2016 року на підставі статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» було накладено арешт на все майно боржника в межах суми 154 526,10 грн (т. 1 а. с. 105).

Згідно зі статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

20 липня 2016 року (за вих. № 12970) державний виконавець направив боржнику ОСОБА_1 виклик державного виконавця, який зобов`язує боржника з`явитись до державного виконавця 25 липня 2016 року о 9.00 год. щодо сплати боргу або надання підтверджуючих документів про сплату (т. 1 а. с. 103).

16 грудня 2016 року до Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача ПАТ «Альфа-Банк» про звернення стягнення на заставне майно боржника ОСОБА_1 , а саме, автомобіль RENAULТ MEGANE, державний номер НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 113).

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1798-VIII від 21 грудня 2016 року, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.
16 січня 2017 року старший державний виконавець Садова К. М. на підставі частини третьої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесла постанову про оголошення у розшук майна боржника ОСОБА_1 : автомобіля RENAULТ MEGANE, державний номер НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 114).

20 жовтня 2017 року постановою старшого державного виконавця Шосткинськогоміськрайонного ВДВС Садової К. М. після встановлення, що боржник працює в ТОВ «Компанія «Ліга-ГРУПП», на підставі статей 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» було звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 (т. 1 а.с.121).

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Так, 10 січня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шкатули М. А. у зв`язку зі зміною назви Шосткинського міськрайонного ВДВС на підставі частини четвертої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передано виконавчий документ - судовий наказ № 2-н-248/2009, виданий 12 листопада 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 154256,10 грн - до Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (т. 1 а. с. 29).

13 січня 2020 року постановою старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Суми) Шкатули М. А. у зв`язку зі зміною назви Шосткинськогоміськрайонного ВДВС на підставі частини четвертої статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято виконавче провадження № 51376137 з примусового виконання судового наказу № 2-н-248/2009, виданого 12 листопада 2009 року Шахтарським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу в сумі 154 256,10 грн (т. 1 а. с. 39).

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Так, 21 вересня 2020 року постановою начальника відділу Шосткинського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Сулім І. В. при примусовому виконанні судового наказу № 2-н-248/2009, накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів (т. 1 а. с.123).

Також при розгляді цієї скарги суди встановили, що ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування судового наказу № 2н-248/2009 та скасовано судовий наказ № 2н-248/2009, за заявою ЗАТ «Альфа-Банк» в особі ТОВ «ЕКОЛЛ» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом в загальному розмірі 154 526,10 грн, та про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490034581 на предмет застави - автомобіль RENAULT MEGANE 1.4, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , з укладанням від імені ОСОБА_1 угод щодо оплатного відчуження в будь-який спосіб з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, отриманням витягів з державного реєстру прав власності, а також надання ЗАТ «Альфа-Банк» всіх необхідних повноважень для здійснення такого відчуження.

Виходячи із зазначеного, висновки суду першої інстанції про те, що державними виконавцями були винесені оскаржувані постанови та виконані дії в межах Закону та наданих їм повноважень, тому скарга не обґрунтована та задоволенню не підлягає, є правильними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірної бездіяльності державного виконавця після вилучення у боржника транспортного засобу, а саме не винесення виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав його фактичного виконання, не заслуговують на увагу, оскільки докази виконання судового наказу № 2н-248/2009 в матеріалах справи відсутні, тому державний виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Державними виконавцями були вжиті заходи, необхідні для забезпечення виконання рішення суду, зокрема правомірно накладено арешт на все рухоме майно боржника, оголошено про заборону його відчуження та про розшук майна боржника.

Колегія суддів зазначає, що вимоги скарги ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 про скасування постанов державних виконавців мають формальний характер, оскільки стосуються скасування заходів, вчинених державними виконавцями для реального виконання судового рішення, яке не було скасовано на час виконання відповідних дій.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, які їх обґрунтовано спростовано. 

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам скарги, яким суд надав належну оцінку, вони є достатньо аргументованими, а тому колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника.

Колегією суддів враховується, що, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це правоне вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторюватиїх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). 

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно з ч.ч. 1, п. 2 ч. 2, п. 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяч, у разі відмови в позові – на позивача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга апеляційним судом залишене без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 травня 2021 року у цій справі залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повна постанова складена 19 серпня 2022 року.

Головуючий суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Дашковська А.В.