Номер провадження: 22-ц/813/4792/22 
Справа № 521/4485/21
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2021 року, постановленого під головуванням судді Мирончук Н.В., повний текст рішення складений 24 вересня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів за минулий час, -
в с т а н о в и в:
У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів за минулий час.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначала, що у 2009 році позивач та відповідач знаходилися у фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тривалий час та на момент звернення до суду, ведення спільного господарства між сторонами припинено, дитина проживає разом із матір`ю – ОСОБА_2 . Відповідач проживає окремо та в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає, не приймає належним чином участі в його утриманні.
Також, позивач вказує, що на її неодноразові звернення про необхідність матеріальної підтримки, відповідач не реагував.
Позивач вказала, що відповідач працездатний, але має нерегулярний дохід, у зв`язку з чим вона просила суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.
Окрім того, як вказувала позивач, вона є багатодітною матір`ю, на час звернення до суду з позовом, не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.
Враховуючи викладене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі, в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, а також аліменти за минулий час у твердій грошовій сумі, в розмірі 2500,00 грн. щомісячно - за останні десять років.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволений частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3152,25 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме: з 30.03.2021 року та до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирішено питання про судові витрати.
Допущене негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, адвокат Квятковський А.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якої посилаючись на те, що рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, прийняте без належної оцінки доводів сторін у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким покласти на ОСОБА_1 сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн.
Відзиву до суду надано не було.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , від 05.11.2009 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , про що Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1018 (а. с. 4).
Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що в графі «батько» зазначено ОСОБА_4 , в графі «мати» зазначено ОСОБА_2 . 
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
В свідоцтві про народження, серії НОМЕР_1 , в графі «батько» зазначено ОСОБА_4 , в графі «мати» зазначено ОСОБА_2 .
З актового запису про народження № 1018 від 05 листопада 2009 року, вбачається, що відомості про «батько» ОСОБА_4 , внесені за вказівкою заявника ОСОБА_2 .
Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки батька ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Юридичний статус матері чи батька особа набуває лише в разі, якщо у актовому записі про народження дитини будуть вказані відповідні відомості саме про цю особу, за результатами чого видається свідоцтво про народження дитини.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не повно з`ясувавши обставини справи, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 стягнувши аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не взявши до уваги копію актового запису про народження дитини, в якому внесені дані батька дитини ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_2 , тобто з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 є батьком  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи.
Оскільки, висновки суду першої інстанції зроблені при невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, з урахуванням того, що ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, колегія суддів дійшла до висновку про те, що сплачений судовий збір, поданий ОСОБА_1 за розгляд апеляційної скарги необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України» у розмірі 1 362 грн.
З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2021 року – скасувати.
Прийняти постанову.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини – залишити без задоволення.
Компенсувати  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України» у розмірі 1362гривні.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 26 травня 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра