УХВАЛА

14 липня 2022 року 
м. Київ
справа №380/303/21
адміністративне провадження № К/990/13019/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року 
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» до Управління транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з розгляду пропозицій та прийняття рішень про визначення переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування, за участю третьої особи -  Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське АТП 14627», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування укладених договорів, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» (далі - ТОВ «Стрийське АТП») звернулося до суду із адміністративним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просило: визнати незаконним та скасувати рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом №1 від 15    вересня/19 листопада 2020 року щодо визнання ТОВ «Миколаївське АТП-14627» переможцем конкурсу; визнати недійсними та скасувати договори, укладені з ТОВ «Миколаївське АТП-14627» на підставі наказу Управління транспорту та зв`язку від 27 листопада 2020 року №62; зобов`язати Львівську обласну державну адміністрацію укласти договори з ТОВ «Стрийське АТП», як учасником конкурсу, що зайняв друге місце шляхом видачі відповідного наказу (розпорядження або іншого розпорядчого документу) та на підставі цього наказу укласти договори з ТОВ «Стрийське АТП» з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі області з терміном дії договору 5 років.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року , залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалами Верховного Суду від 31 грудня 2021 року та від 16 лютого 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.
24 травня 2022 року ТОВ «Стрийське АТП» повторно подало касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2022 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.
Вищевказану ухвалу скаржником отримано 14 червня 2022 року.
24 червня 2022 року від скаржника до Верховного Суду надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.
Заява обґрунтована тим, що 10 грудня 2021 року ТОВ «Стрийське АТП»  уперше звернулось із касаційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року. Однак ухвалою Верховного Суду від 31 грудня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, та отримано ним 11 січня 2022 року. При цьому, скаржник звертає увагу, що вперше касаційна скарга подана у строк, передбачений на касаційне оскарження. 09 лютого 2022 року позивач повторно звернувся до Верховного Суду, ухвалою від 19 лютого 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику. 
Разом з тим, скаржник посилається на введення воєнного стану на всій території України, та у зв`язку з цим зобов`язання ТОВ «Стрийське АТП» виконувати мобілізаційне завдання з перевезення населення, надання транспортних засобів ЗСУ, іншим військовим формуванням для перевезення мобілізованих, поранених та евакуйованого населення.
За вищенаведених обставин, скаржник просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Розглянувши подану заяву, Суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої  статті 44 КАС України    учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку.    КАС України    передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених  КАС    України  процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання позивачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку. 
Разом з тим, скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 08 червня 2022 року про залишення касаційної скарги без руху щодо надання доказів отримання оскаржуваної постанови в електронному вигляді, а також не доведено поважності причин неподання касаційної скарги в розумний строк після отримання ухвал Верховного Суду від 31 грудня 2021 року та від 16 лютого 2022 року.
Крім того, звертаючись із повторною касаційною скаргою 24 травня 2022 року скаржником не надано належних доказів неможливості її подання у розумні строки після 24 лютого 2022 року. Введення воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, натомість, скаржником не наведено жодних підстав та не надано жодних доказів щодо поважності причин пропуску строку до 24 травня 2022 року (дати подачі касаційної скарги), які унеможливлювали відповідні дії скаржника у цей період з моменту введення воєнного стану. 
Додані до заяви копії витягу з мобілізаційного плану, затвердженого 25 липня 2019 року, подяк від військової частини та територіального центру комплектування та соціальної підтримки, платіжного доручення про сплату благодійного внеску на користь Збройних Сил України не підтверджують поважність підстав неможливості подання касаційної скарги в розумний строк.
Враховуючи відсутність доказів, належних обгрунтувань, а також обставини, на які посилається скаржник, суд вважає, що останнім не доведено об`єктивних підстав щодо поважності пропуску встановленого КАС України строку на касаційне оскарження.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції  до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло більше 6 місяців, у зв`язку із  визнанням судом неповажними підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави визнані судом неповажними.
На підставі викладеного, керуючись статтями  329, 333,  355,  359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийське АТП» до Управління транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з розгляду пропозицій та прийняття рішень про визнання переможця конкурсу на автобусному маршруті загального користування, за участю третьої особи -  Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське АТП 14627», про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними та скасування укладених договорів, зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                 В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                                      Н. А. Данилевич

                                                                                                                               Н. В. Шевцова