ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/5027/20                                        Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року                                                                      м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого – судді                    Парінова А.Б.,
суддів:                                        Беспалова О.О.,
                                                  Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація), третя особа Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі – позивач) з адміністративним позовом до Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) (надалі – відповідач), третя особа без самостійних вимог - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) від 25.09.2019, оформлене протоколом №8 про відмову у видачі посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) прийняти рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він після аварії на ЧАЕС в період з 15.06.1988 по 29.10.1988 приймав участь у роботах по ліквідації її наслідків внаслідок чого отримав захворювання, яке стало підставою для встановлення йому 3 групи інвалідності, що в свою чергу дає право на отримання статусу та посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А. Відповідач прийняв рішення про відмову у видачі йому посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А, оскільки позивач працював у зоні відчуження менше 30 днів. Не погоджуючись з таким висновком відповідача, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року позов задоволено: 
- визнано рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) від 25.09.2019 року, оформлене протоколом №8 про відмову у видачі посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А ОСОБА_1 протиправними;
- зобов`язано Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) (пр-т. Комарова 7, м. Київ. 03165, ЄДРПОУ 37441694) прийняти рішення про встановлення статусу особи, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 та видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачу відмовлено у видачі посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А на підставі вимог ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист, громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно якої встановлення пільг і компенсацій, виконання робіт в зоні відчуження в період 1988-1990 років передбачено для осіб, які пропрацювали в такій зоні не менше 30 календарних днів, у свою чергу позивач документально підтвердив факт свого перебування в зоні відчуження лише 15 днів.
Позивачем та третьою особою відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 , згідно запису №12 в трудовій книжці, копія якої міститься в матеріалах справи, працював на посаді слюсаря по ремонту автомобілів 1-го розряду Скадовської автоколони.
В тому ж пункті трудової книжки записано, що термін роботи з 15.06.1988 по 29.10.1988 у відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР № 1497-378 від 29.12.1987 підлягає заліку на пенсію на пільгових умовах – один місяць за півтора.
Такий же запис та відмітка про отримання дози опромінення 0926 бер, міститься у витягу з копії військового квитка позивача НОМЕР_2 , підписаного начальником штабу в/ч 44316 майором Селивановим, що міститься в матеріалах справи.
Відповідно до копії довідки від 29.10.1988 № 2483/25, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 та копією архівної довідки від 06.04.2012 № 74459, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, що містяться в матеріалах справи, позивач згідно наказу № 506 командира в/ч 44316, з 15.06.1988 по 29.10.1988 приймав участь у роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (30 кілометрова зона).
В копії архівної довідки вказано, що у зазначений вище період, а саме 24, 25, 30 липня, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18, 21, 22, 23 серпня, 11,12 вересня позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії в с. Рудня, а 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16 жовтня в м. Чорнобиль.
Крім того, архівною довідкою від 17.07.2015 року № 11938 виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, копія якої міститься в матеріалах справи, підтверджено, що позивач за час перебування на ЧАЕС в складі в/ч 44316 отримував добові гроші з розрахунку - 4,50 на добу.
Також, судом першої інстанції встановлено, що 09.07.2002  рокупозивачу було встановлено 3 групу інвалідності в наслідок захворювання, пов`язаного з роботою по ліквідації аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки МСЕК серії СЕР.МСЕ № 010319 - безстроково.
Херсонською обласною державною адміністрацією 21.05.2012 року позивачу видано посвідчення особи безстроково, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серія НОМЕР_4 з вкладкою № НОМЕР_5 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України 31.03.2015 року було прийнято рішення про визнання безпідставною видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 (1). 17.01.2020 позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про видачу йому дублікату листа від 18.01.2017 № 37/09-1156.
Листом від 22.01.2020 року № 37/16-953, заступник начальника управління, повідомив позивача, що на його заяву управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надає копію листа від 18.01.2017 року № 37/09-1156. Вказаним листом    позивачу було знов повідомлено про наведене вище рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України від 31.03.2015 року про визнання безпідставною видачу позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3(1).
Позивач 27.01.2020 року звернувся з заявою до відповідача в якій просив надати копії документів на підставі яких йому було відмовлено у видачі посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС 1 категорії та надати роз`яснення з цього питання.
Листом від 03.02.2020 року № 37/16-1823 заступник начальника управління, повідомив позивача, що Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян Виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) рішенням, оформленим протоколом №8 від 25.09.2019 відмовлено у видачі йому посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А, оскільки позивач працював у зоні відчуження менше 30 днів.
Позивач 17.02.2020 року звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про видачу йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, як особі, що є інвалідом і втратила здоров`я, у зв`язку із хворобою, пов`язаною з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
В листі позивач посилався на Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07. 2018 р N 551 "Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян".
Вважаючи рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради протиправним, а своє право порушеним, звернувся із даним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийняття Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) рішення від 25.09.2019, оформлене протоколом №8 про відмову у видачі посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А позивачу.
Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі – Закон N 796-XII), який спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Статтею 9 Закону N 796-XII встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;
4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Відповідно до статті 10 Закону N 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно частини 1 статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.
Статтею 15 Закону №796-ХІІ встановлено, підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Порядок видачі посвідчень встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (надалі - Порядок).
Відповідно до пункту 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно з пунктом 3 цього Порядку, особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році" (категорія 1) серії А синього кольору.
Особам з інвалідністю видаються посвідчення категорії 1 із зазначенням групи інвалідності та строку, на який установлено інвалідність. У разі установлення групи інвалідності довічно на правій внутрішній стороні посвідчення робиться запис "Безстроково".
Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1.
Так додатком №1 до постанови КМ Української РСР від 23.07.1991 року № 106 "Про організацію виконання Постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію Законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено перелік населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема с. Рудня-Вересня, с. Рудня-Іллінецька, с. Стара Рудня.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не спростовано висновки суду першої інстанції про факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також настання інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з участю у ліквідації цих наслідків при виконанні трудових обов`язків.
Отже, дані обставини свідчать про те, що на позивача як на особу, яка брала участь в ліквідації наслідків внаслідок Чорнобильської катастрофи поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом №796-XII окрім тих, які вони заперечують.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано до суду першої та апеляційної інстанції доказів, що при прийнятті оспорюваного рішення ним було доведено той факт, що с. Рудня вказане у архівній довідці від 06.04.2012 № 74459, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, де вказано, що позивач згідно наказу командира в/ч 44316 № 506, з 15.06.1988 по 29.10.1988 приймав участь у роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (30 кілометрова зона), а саме 24, 25, 30 липня, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18, 21, 22, 23 серпня, 11, 12 вересня позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії, не є тими самими населеними пунктами с. Рудня-Вересня, с. Рудня-Іллінецька, с. Стара Рудня, визначеними постановою КМ Української РСР від 23.07.1991 року № 106.
Крім того відповідачем не спростовано заяву позивача про його право на отримання посвідчення, згідно з пунктом 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551, як особі з інвалідністю, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.
З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність прийняття Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) рішення від 25.09.2019, оформлене протоколом №8 про відмову у видачі посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 1 серії А позивачу.
Колегія суддів звертає увагу, що апелянт робить посилання на п. 3 ч.1 ст. 14 Закону №796-ХІІ та бере до уваги 15 днів перебування позивач у м. Чорнобилі, при цьому не бере до уваги архівну довідку від 06.04.2012 року № 74459, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, де вказано, що позивач згідно наказу командира в/ч 44316 № 506, що суперечить вимогам законодавства.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не оскаржуються позовні вимоги, які були задоволені судом першої інстанції про зобов`язання відповідача вчини певні дії, а отже судом апеляційної інстанції не надається правом виходу за межі апеляційної скарги та надавати аналіз правомірності прийняття рішення суду в даній частині.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним відзиву на адміністративний позов, а отже, доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги. 
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян виконавчого органу Київської міської Ради (Київська міська державна адміністрація) - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді:                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          І.О. Грибан