Справа № 163/13/22  Провадження №33/802/360/22 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 грудня 2021 року о 23:03 год. по вул. Центральній в с. Нудиже керував автомобілем «Шкода Фабія», номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зокрема зазначає, про те, що в матеріалах справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутні належні та допустимі докази, які вказують на керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що долучений до справи тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер №6810» (тест №4028) від 25.12.2021 року, при проведенні його огляду на стан алкогольного сп`яніння було встановлено рівень алкоголю у видихуваному повітрі. Однак, згідно технічних характеристик приладу «Драгер №6810», вказаний прилад кожні 6 місяців повинен пройти перевірку з метою калібрування. Водночас, з долученого до матеріалів справи тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою вищевказаного приладу встановлено, що останній калібрування проходив 27 травня 2021 року, що значно перевищує строк 6 місяців, а тому його дані є недостовірними та не можуть бути належним та допустимим доказом перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, звертає увагу суду, що під час проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння прилад «Драгер №6810» не був протестований поліцейським, контрольні заміри не виконанні. Окрім того, наданий прилад був із встановленим мундштуком, який не був опломбований та був вставлений у прилад за довго до проходження огляду. При цьому, результат, який показав прилад не може слугувати доказом перебування особи а стані алкогольного сп`яніння, оскільки мундштук уже був у використанні що, в свою чергу, ставить під сумнів такий результат. Водночас, вказує, що письмові пояснення свідків не можуть слугувати допустимими доказами, оскільки огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився без їх участі. Також, долучений до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів теж не може слугувати допустимим доказом, оскільки у вказаному акті вказані свідки, які присутні при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння присутні не були, а тому вказані в акті відомості містять недостовірні дані. З огляду на вищенаведене просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення,  ОСОБА_1 , який подану ним апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою (водієм) транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 073786 від 25.12.2021 року згідно якого, огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, у якому ОСОБА_1 дав пояснення, що вжив спиртний напій та був зупинений працівниками поліції. Разом з тим, з протоколом ОСОБА_1 був згідний, що підтверджується його підписом (а.с.1); 
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , доданими до матеріалів справи, згідно яких 25.12.2021 року він керував автомобілем «Шкода Фабія», р.н.з. « НОМЕР_1 » в с. Нудиже по вул. Центральній, де за порушення ПДР України був зупинений працівником поліції. Перед тим, як сісти за кермо автомобіля випив 150 грам горілки. За допомогою алкотестера «Драгер», пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат тесту 0.66‰. Зобов`язався не керувати транспортним засобом до повного витвереження, а також визнав свою вину (а.с.2); 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю із видихаємого повітря, результат огляду на стан сп`яніння – 0.66 %о; огляд проведений у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яким ОСОБА_1 був ознайомлений та в графі з результатом згоден поставив свій підпис (а.с. 3);
-  роздруківкою із спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810» ARBL-0564, з якої вбачається, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; тест № 4028 від 25.12.2021 року, 23:22 год.; результат огляду 0.66 %о (а.с. 4);
- письмовими поясненнями бланкової форми свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в яких останні підтвердили свою присутність при проходженні ОСОБА_1 25.12.2021 року о 23:22 год. огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестер Драгер 05-64. Зазначене свідки засвідчили особистими підписами (а.с. 5-6);
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 650704 від 25.12.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121 та ч.2 ст. 122 КУпАП, з якою ОСОБА_1 був ознайомлений. Крім того, йому було роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП. Водночас, ОСОБА_1 , отримав вищевказану постанову, що підтверджується його підписом у відповідній графі (а.с. 7). Дана постанова на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною;
- розпискою ОСОБА_1 від 25.12.2021 року, згідно якої останній зобов`язується не керувати транспортними засобами до повного витверезення, з даним порушенням згідний, більше такого не повториться (а.с.9);
       - відеозаписом з боді-камери працівника поліції, з якого окрім іншого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та вживання алкогольних напоїв (а.с.10).
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме – у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. 
Доводи апелянта, про те, що протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відносно нього складались без присутності свідків зазначених в них, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони не були присутніми при його огляді на визначення стану алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи. А саме, як слідує з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останні були присутніми при проходженні ОСОБА_1 25.12.2021 року о 23:22 год. освідчення на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 05-34, що підтвердили своїми підписами. Ставити під сумнів письмові пояснення вищезазначених свідків в апеляційного суду немає підстав.
Твердження апелянта про те, що огляд за допомогою спеціальних технічних засобів на предмет алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений 25.12.2021 року працівниками патрульної з порушенням вимог законодавства щодо інтервалів технічного обслуговування приладу - перевірки калібрування, суд зазначає наступне.
Відповідно до №з/п 13 міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 року, міжповірочний інтервал для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, складає 1 рік.
Дата останнього калібрування приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого здійснювався огляд ОСОБА_1 , - 27.05.2021, дата проведення тесту - 25.12.2021 року.
Таким чином, працівниками патрульної поліції було додержано вимог законодавства щодо технічної відповідності спеціальних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.
Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.
А тому, постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 червня 2022 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,        
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 червня 2022 року, щодо нього, – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.       

Суддя
Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк