Справа № 161/3778/22  Провадження №33/802/274/22 	Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В.В. 	
Категорія:  ч.1 ст.130 КпАП України 	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 року                                                                 місто Луцьк
Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - Федоша С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України і піддано його адміністративному стягненню в вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.03.2022 року о 23 годині 30 хвилині в місті Луцьк, вулиця Даньшина, 2, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Алкотест Драгер чи у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.13-14).
Не погоджуючись із постановою судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України. 
Вважає постанову суду незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не повно і не всебічно з`ясовано обставини справи. Вказує на те, що при розгляді справи в суді, суддя обмежився лише переглядом відеозапису з нагрудної камери, не встановлював особу відповідно до чинного законодавства, не роз`яснював йому права, не з`ясовував чи є в нього клопотання або заяви до початку розгляду справи, взагалі не допитував його в судовому засіданні, не виходив до нарадчої кімнати. Цим самим суд відійшов від принципів об`єктивності і всесторонності розгляду справи та позбавив його права на захист у справі про адміністративне правопорушення. 
Вказує на те, що при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`ясненні його права та обов`язки. А тому він не зміг подати власні письмові пояснення по справі, суд не взяв до уваги цей факт та нічим це не мотивував. Судом взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак дані пояснення є неналежними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Свідок ОСОБА_5 з`явилася в судове засідання, однак суд з незрозумілих причин не допитував її, взагалі не допустив її до зали судового засідання. Однак при цьому суд у постанові зазначає, що свідок ОСОБА_5 повідомила, що він керував транспортним засобом та навіть вказала напрямок руху автомобіля. А тому незрозумілий є той факт звідки суд отримав інформацію, яку повідомила ОСОБА_5 . Також у матеріалах справи, а саме на відеозаписі з нагрудної камери, немає інформації про факт керування ним автомобілем. Вказує, що від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння він відмовився свідомо, так як не заперечував свій стан сп`яніння, оскільки автомобілем не керував, а просто у ньому перебував, причому на задньому сидінні. Також його ніхто не відсторонював від керування автомобілем, хоча суд цей факт також залишив поза увагою та не надав цьому належної оцінки (а.с.19-21). 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №272260 від 23.03.2022 року (а.с.1);
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.3);
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказали, що були присутніми при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.4, 5);
-рапортом працівника поліції від 23.03.2022 року (а.с.6);
- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.7).
Вказана відмова проведена у присутності двох свідків, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується їх письмовими поясненнями, наявними в матеріалах справи.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.
В ході розгляду справи апеляційним судом було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що їхній екіпаж поліції було викликано на підмогу, оскільки їхні колеги зупинили транспортний засіб за кермом якого перебував водій з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Коли вони під`їхали в транспортному засобі перебувала тільки одна особа на задньому сидінні. Свідки пояснили, що водій не впевнено керував транспортним засобом в комендантську годину. Свідок - жінка, пояснила, що ОСОБА_1 приїхав до неї. Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, однак він відмовився. Також було запропоновано водієві проїхати до медичного закладу охорони здоров`я, на що вони також отримали відмову. У свідків було відібрано письмові пояснення. Свідок - жінка не заперечувала, щоб її показання було взято до уваги, оскільки письмові пояснення вона відмовилася надавати. Додатково пояснила, що вона не бачила, щоб до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу її колегами.
Також в ході розгляду справи апеляційним судом було допитано в якості свідка ОСОБА_3 , який суду пояснив, що він разом з товаришем, як цивільні особи, разом із працівниками поліції, патрулюють містом Луцьком . Вони побачили, як по вулиці Львівській рухався транспортний засіб в комендантську годину. Вирішили зупинити автомобіль. Коли підійшли до автомобіля, то водій вже перебував на задньому сидінні і в салоні був лише він один. Ними було повідомлено працівників поліції про те, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Додатково пояснив, що ними не фіксувалося на відео як рухався даний автомобіль. 
Також апеляційним судом було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що він зустрівся з ОСОБА_1 на вулиці Львівській і святкували у скверику ОСОБА_1 минувше день народження до 21.30 години. Потім він пішов додому. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, він стояв на місці, а також не чув, що ОСОБА_1 мав ще їхати автомобілем.
Апеляційним судом в якості свідка було допитано ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що вона зустрілася з ОСОБА_1 і ще одним чоловіком на вулиці Львівській і ОСОБА_1 запропонував випити алкоголю в скверику за минувший його день народження. Посидівши в сквері потім пішли сіли в автомобіль ОСОБА_1 . Вона сиділа з переду на пасажирському сидінні, а він на задньому сидінні. Приїхали працівники поліції і почали ОСОБА_1 витягувати з автомобіля, застосовуючи фізичну силу. Додатково пояснила, що автомобілем ОСОБА_1 не керував перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Документи працівники поліції самі у нього вийняли з кишені. 
Апеляційний суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_9 та не бере їх до уваги, так як вони повністю суперечать тим її показанням, які вона надавала 22.03.2022 року, які зафіксовані на відео з нагрудних камер працівників поліції на місці зупинки ОСОБА_1 . На думку апеляційного суду зміна показань свідка фактично свідчать та спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Апеляційним судом викликався в судове засідання в якості свідка ОСОБА_4 про те, він не з`явився в судове засідання. Учасники провадження не наполягали на повторному виклику свідка, а тому судом беруться до уваги його письмові пояснення, наявні в матеріалах справи. 
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
Не заслуговують на увагу суду доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом. Так як такі його пояснення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, а також спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 один перебував в салоні транспортного засобу, інших осіб не було. Також даний факт підтверджено усними поясненнями свідка ОСОБА_9 .
Таким чином усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення  ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2022 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                          В.В. Гапончук