ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 року                         м. Дніпро         Справа №  908/1957/21(910/4781/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.
при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас-Логістік"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Юлдашев О.О.) від 16.12.2021р.  у справі № 908/1957/21 (910/4781/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тас-Логістік», код ЄДРПОУ 35945555 (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська/Басейна, 1-3/2, літера А)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство Вертикаль», код ЄДРПОУ 40001366 (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 54, офіс 41А)
про  стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 500 000,00 грн.

в межах справи № 908/1957/21 про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство Вертикаль», код ЄДРПОУ 40001366 (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 54, офіс 41А), -      

                                                     ВСТАНОВИВ:

У березні 2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тас-Логістік» пред`явило  у Господарському суді міста Києва позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" безпідставно набутих коштів у сумі 500000 грн., які помилково були перераховані відповідачу, та які останній не повертає позивачу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021р. матеріали справи № 910/4781/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас-Логістік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" про стягнення 500000 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах провадження у справі № 908/1957/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль".
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.10.2021 прийнято справу № 910/4781/21 до розгляду в межах справи № 908/1957/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю  «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль»,  відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалено розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених  визначених  Кодексом України з процедур банкрутства. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021р. у справі № 908/1957/21 (910/4781/21) у позові відмовлено. 
Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Тас-Логістік", в  якій  просить  скасувати  рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021р. у справі № 908/1957/21(910/4781/21) та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:
- суд першої інстанції порушив п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України та не зупинив провадження у справі, що мав зробити оскільки спірна сума входить до складу грошових вимог ТОВ "Тас-Логістік" заявлених у справі про банкрутство ТОВ "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль", які підлягають першочерговому розгляду;
- обставини щодо правомірності залишення ТОВ "Тас-Логістік" гарантійних платежів, сплачених ТОВ "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" згідно з умовами Договору № 20718ОР оренди вагонів від 02.07.2018, були встановлені під час розгляду справи № 910/12534/20 та мають преюдиціальне значення для розгляду даної справи, чого не враховано судом першої інстанції;
- в ТОВ "Тас-Логістік" були відсутні  підстави повернення ТОВ "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" гарантійного платежу, а перерахування на рахунок останнього 500  000,00 грн. здійснено помилково, тому згідно з ст. 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути ці кошти позивачу.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас-Логістік" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021р.  у справі № 908/1957/21 (910/4781/21), розгляд апеляційної скарги призначено  в судове засідання на 28.03.2022р. 
Судове засідання, призначене на 28.03.2022р., не відбулося у зв`язку із затвердженням Верховною Радою Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство Вертикаль» подано відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача необґрунтованою та безпідставною, посилаючись при цьому на те, що ще під час дії Договору № 20718ОР оренди вагонів від 02.07.2018 відповідач частину вагонів повернув позивачу, відтак розмір гарантійного платежу зменшився, а відповідні кошти підлягали поверненню відповідачу, тому перераховані після розірвання договору на рахунок останнього грошові кошти у сумі 500  000,00грн. не є безпідставно одержаними. 
Також відповідач вказує про не встановлення під час розгляду справи № 910/12534/20  фактів, які-б мали преюдиційне значення для розгляду даної справи, у якій зовсім інший предмет доказування. 
З метою забезпечення стабільного здійснення судочинства в умовах воєнного стану, враховуючи положення Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 30.05.2022р.; заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас-Логістік" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів -  задоволено.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.05.2022р. в судовому засіданні оголошено перерву до 27.06.2022р. 
Представник позивача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. 
Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку представника, про час та місце судового засідання був повідомлений апеляційним судом, що підтверджується матеріалами справи. 
Враховуючи вищенаведене, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представника відповідача не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скарги по суті у відсутності представника відповідача. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 02.07.2018 між Позивачем - ТОВ "ТАС-Логістик" (орендодавець) та ТОВ «ТЕП «Вертикаль» (орендар) було укладено Договір № 20718ОР оренди вагонів (далі  договір), відповідно до п. 1.1-1.3 якого за цим договором орендодавець зобов`язується за плату надати орендарю в оренду вагони, що належать орендодавцю на правах власності або іншій законній підставі, для перевезень вантажів. Розмір орендної плати, тип, модель, кількість, термін оренди, станція прийому-передачі в оренду та інші умови оренди вагонів визначаються сторонами в додаткових угодах до цього договору. Термін оренди вагонів за цим договором починає обраховуватись з дня (включно) підписання акту прийому-передачі вагонів в оренду і припиняється з дня, наступного за днем підписання акта прийому-передачі вагонів з оренди.
Орендар приймає вагони по акту прийому-передачі в оренду в день прибуття вагонів на станцію прийому-передачі, узгоджену сторонами в додатковій угоді до цього договору. Орендодавець передає вагони орендарю в оренду по акту прийому-передачі, у якому зазначається: технічний стан вагонів, кількість прийнятих в оренду вагонів, восьмизначний номер кожного з переданих в оренду вагонів, рік побудови кожного вагона, а також поточна ринкова вартість кожного вагона. Датою передачі вагонів в оренду є дата акта прийому-передачі вагонів в оренду, який підписується уповноваженими представниками сторін по прибуттю вагонів на станцію прийому-передачі (п. 2.1.1, 2.1.3 договору).
Згідно з п. 2.2.1, 2.2.3 договору по закінченню терміну оренди, при розірванні цього договору на підставі п. 7.2, 7.3 орендар зобов`язується передати вагони орендодавцю або іншій особі, що має законне право на вагони, з оренди технічно справні і комерційно придатні протягом наступного терміну: при закінченні терміну оренди - не пізніше останнього дня терміну оренди. При цьому орендодавець зобов`язаний направити орендарю повідомлення з інструкцією із зазначенням станції прийому-передачі вагонів з оренди не пізніше 7 календарних днів до дати закінчення терміну дії договору; при достроковому розірванні  договору на підставі п.п. 7.2, 7.3 - не пізніше останнього дня дії договору. При цьому орендодавець зобов`язаний направити орендарю повідомлення з інструкцією із зазначенням станції прийому-передачі вагонів з оренди не пізніше 7 календарних днів до дати розірвання договору. Орендар передає вагони з оренди орендодавцю за актом прийому-передачі з оренди в день прибуття вагонів на станцію прийому-передачі, але не пізніше наступної доби з моменту прибуття на вказану станцію.
Орендна плата нараховується від дати підписання акта прийому-передачі вагонів від орендодавця орендарю (включно) по дату підписання акта прийому-передачі вагонів від орендаря орендодавцю. Дата прибуття на станції прийому-передачі вагонів в/з оренди визначається по даним філії ГІОЦ ПАТ "Укрзалізниця", а у випадку; розбіжностей - за штемпелем станцій прийому-передачі на залізничних накладних. Ставка за неповну добу користування вагонами (оренди) розраховується як за повну. Розмір місячної орендної плати  за один вагон розраховується шляхом множення ставки, узгодженої сторонами в додаткових угодах до цього договору, на кількість вагонодіб (п. п. 5.2, 5.4 договору).
У п. 5.6 договору, в редакції додаткової угоди № 8 від 22.07.2019р. до договору, сторони визначили: "гарантійний платіж у розмірі місячної орендної плати сплачується орендарем на поточний рахунок орендодавця протягом 5 банківських днів з дати отримання від орендодавця відповідного рахунку, але не пізніше 7 днів до дати прибуття вагонів на станцію приймання-передачі вагонів в оренду. При цьому у разі порушення п. 6.5 договору та/або дострокового розірвання договору оренди з ініціативи орендаря, або з ініціативи орендодавця на підставі п. 7.3 договору, такий гарантований платіж поверненню орендарю не підлягає. Також гарантійний платіж може бути джерелом відшкодування/сплати пені та неустойки, нарахованих орендодавцем за даним договором. Гарантійний платіж підлягає поверненню орендарю протягом 5 банківських днів з дати акта прийому-передачі з оренди останнього вагону та за умови не порушення орендарем умов договору".
Відповідно до  ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
В той же час, згідно пунктів 7.3, 7.4 договору орендодавець має право в односторонньому порядку повністю або частково відмовитись від виконання договору і зажадати повернення вагонів шляхом заяви односторонньої відмови від виконання договору повністю або частково у позасудовому порядку в разі настання наступних обставин (які сторони вважають істотними): при простроченні з вини орендаря повністю або частково хоча б 1 платежу на термін більше 5 календарних днів; при порушенні орендарем пп. 3.1, 3.2, 4.1.10, 4.1.14, 4.1.15, 6.5 цього договору; якщо по відношенню до орендаря: порушено справу про визнання його неспроможним (банкрутом); порушено справу про ліквідацію, як юридичної особи; уповноваженими органами або засновниками орендаря прийнято рішення про реорганізацію орендаря. При розірванні/зміні договору з підстав, зазначених у п. 7.3 договору, орендодавець зобов`язаний письмово повідомити орендаря не пізніше, ніж за 10 календарних днів до дати розірвання/зміни договору. До моменту розірвання договору орендодавець має право відкликати своє повідомлення.
Порядок відкликання орендодавцем свого повідомлення (заяви) про одностороннє розірвання договору сторони в договорі не зазначили.
Таким чином, сторони в договорі  відступили від положень  ст. 782 ЦК України  і врегулювали свої відносини іншим чином (ч. 3  ст. 6 ЦК України). Згідно п. 7.3, п. 7.4  договору про одностороннє розірвання договору орендодавець зобов`язаний письмово повідомити орендаря не пізніше, ніж за 10 календарних днів до дати розірвання/зміни договору. Відповідно договір оренди може бути розірваним не раніше ніж через 10 календарних днів з моменту одержання орендарем відповідного письмового повідомлення (заяви) орендодавця.
Крім того, в разі одностороннього розірвання договору орендодавець зобов`язаний направити орендарю повідомлення з інструкцією із зазначенням станції прийому-передачі вагонів з оренди не пізніше 7 календарних днів до дати розірвання договору.
Пунктом 9.10 договору передбачено, що після закінчення дії договору або при його розірванні сторони зобов`язуються протягом 14 календарних дні провести повний взаємний фінансовий розрахунок.
Сторонами у справі було укладено низку додаткових угод, саме: від 02.07.2018р., 03.07.2018р., 04.07.2018р., 10.09.2018р., 01.10.2018р., 22.07.2019р., 29.11.2019р., 31.01.2020р., 28.02.2020р., в яких сторони змінювали умови договору, погоджували орендну ставку на різні періоди оренди, та встановлювали строки оренди.
Додатковою угодою № 10 від 29.11.2019р. до договору  сторони доповнили договір п. 5.6.1 наступного змісту: "у випадку зміни розміру орендної ставки, розміри передоплати за останній місяць оренди і гарантійного платежу підлягають перерахунку станом на дату, з якої відбувається зміна розміру орендної ставки. При збільшенні розміру орендної ставки орендодавець виставляє орендарю рахунок із сумою, яку орендар зобов`язаний протягом 3 банківських днів з дати надіслання йому скан-копії рахунка сплатити для поповнення розмірів передоплати за останній місяць оренди і гарантійного платежу з врахуванням збільшеної ставки орендної плати. У будь-якому випадку орендар зобов`язується не пізніше дати, з якої відбувається збільшення розміру орендної ставки, забезпечити сплату на рахунок орендодавця передоплати за останній місяць оренди і гарантійного платежу за збільшеною ставкою. При зменшенні розміру орендної ставки орендодавець зобов`язується протягом 5 банківських днів з дати зменшення розміру орендної ставки повернути орендарю різницю між сумами сплачених і чинних передоплати за останній місяць оренди і гарантійного платежу".
На виконання п. 5.6 договору Відповідачем-орендарем  на користь Позивача-орендодавця сплачувався  гарантійний платіж. Останній раз Відповідач-орендар перераховував Позивачу-орендодавцю частину гарантійного платежу 17.09.2019р. в сумі 200  000,00 грн.
Останній раз Позивач-орендодавець повертав Відповідачу-орендарю частину гарантійного платежу 21.02.2020р. в сумі 601 900,00 грн.. Станом на 21.02.2020р. у Позивача-орендодавця перебувало 2 747 200,00 грн.
Додатковою угодою № 11 від 31.01.2020р. до договору сторони дійшли згоди про користування вагонами-хоперами у кількості 114 одиниць за період з 01.02.2020 за ставкою орендної плати - 800,00 грн за 1 добу за 1 вагон.
Відповідно до додаткової угоди № 12 від 28.02.2020р. до договору сторони дійшли згоди додати до додаткової угоди № 11 від 31.01.2020р. до договору п. 1-1 наступного змісту: "на період з 01.03.2020 по 31.03.2020 буде діяти орендна ставка - 550,00 грн за 1 вагон за 1 добу; на період з 01.04.2020 по 31.07.2020 буде діяти орендна ставка - 425,00 грн за 1 вагон за 1 добу; на період з 01.08.2020 по 31.08.2020 буде діяти орендна ставка у розмірі 650,00 грн за 1 вагон за 1 добу".
Також в п. 2 даної додаткової угоди додаткової угоди № 12 від 28.02.2020р. до договору  сторони зазначили: "Сторони дійшли згоди про те, що при виконанні п. 1 цієї додаткової угоди умови п. 5.6.1 договору в частині здійснення перерахунку розміру  гарантійного платежу (у зв`язку зі зменшенням ставок оренди) і повернення орендарю різниці, не застосовуються до правовідносин сторін за договором.".
Таким чином, наявні у Позивача-орендодавця  станом на 28.02.2020р.  2 747 200,00 грн. гарантійного платежу стосуються  114 вагонів, які в той же час перебували в оренді у Відповідача-орендаря.
21.04.2020р. Позивач-орендодавець звернувся  до Відповідача-орендаря з листом вих № 2/21042020,  в якому повідомив про дострокове розірвання договору оренди вагонів, з 01.05.2020, на підставі п.п. 7.3.1, 7.4, 5.6 договору, з ініціативи орендодавця, у зв`язку з простроченою заборгованістю орендаря з оплати послуг оренди, та втрату останнім права на повернення гарантійного платежу у розмірі 2  747 200,00 грн, що фактично є неустойкою, за порушення договору.
31.07.2020р. Позивач-орендодавець згідно з платіжним дорученням № 1969 з призначенням платежу «Повернення частини гарантійного платежу зг. дог. № 20718ОР від 02.07.2018р. Без ПДВ» перерахував на рахунок Відповідача-орендаря грошові кошти в розмірі 500  000,00 грн.
Помилкове перерахування та безпідставне збереження зазначених грошових коштів відповідачем і було підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з не доведення позивачем наявності правових підстав для стягнення з відповідача повернутої йому частини гарантійного платежу за платіжним дорученням № 1969 від 31.07.2020 року, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, згідно з долученими позивачем до матеріалів справи  копіями актів  прийому-передачі вагонів з оренди, орендар повернув (передав) з оренди, а орендодавець прийняв  залізничних вагонів, а саме: від 14.04.2020р. щодо 29 вагонів (додаток № 41 до договору); від 05.05.2020р. щодо 10 вагонів (додаток № 42 до договору); від 05.05.2020р. щодо 29 вагонів (додаток № 43 до договору); від 09.05.2020р. щодо 6 вагонів (додаток № 44 до договору); від 10.05.2020р. щодо 49 вагонів (додаток № 45 до договору); від 11.05.2020 р. щодо 1 вагону (додаток № 46 до договору); від 14.05.2020р. щодо 3 вагонів (додаток № 47 до договору); від 16.05.2020 р. щодо 16 вагонів (додаток № 48 до договору).
Відповідно до пункту 2.2. договору, факт та час (дата) повернення вагонів з оренди та прийняття їх орендодавцем підтверджується підписаними сторонами актами прийому-передачі вагонів з користування (оренди).
Згідно пункту 2.2.3 договору в актах прийому-передачі вагонів з оренди вказується дата передачі вагонів з оренди яка також враховується у термін користування вагонами для розрахунку орендної плати.
Всього згідно вказаних актів прийому-передачі вагонів з оренди  Відповідач-орендар  повернув (передав) з оренди, а Позивач-орендодавець прийняв 143 залізничних вагони.
Згідно ч. 1  ст. 760 ЦК України  та ч. ч. 2, 3 ст.  283  та ч.1 ст.  284 ГК України  предметом договору найму (об`єктами оренди) є речі визначені індивідуальними ознаками (індивідуально визначене майно). Індивідуальними ознаками залізничних вагонів є зокрема і їх індивідуальні мережеві номери. При виконанні договору, зокрема і при складенні актів прийому-передачі вагонів та при складені при актів наданих послуг сторони зазначали в них індивідуальні мережеві номери залізничних вагонів.
Дослідженням змісту актів судом першої інстанції встановлено, що акт прийому-передачі вагонів з оренди від 14.04.2020 р.  (додаток № 41 до договору) щодо 29 вагонів  та акт прийому-передачі вагонів з оренди  05.05.2020р. (додаток № 43 до договору) щодо 29 вагонів містять однаковий перелік повернутих з оренди вагонів. Вказані акти  прийому-передачі вагонів з оренди містять однакові індивідуальні мережеві номери вагонів  №№ 95032033, 95671038, 95660163, 95661682, 95661823, 95703427, 95682845, 95671012, 95144580, 95151189, 95703146, 95694659, 95663084, 95663118, 95705356, 95702254, 95703724, 95702346, 95717906, 95683017, 95671848, 95692430, 95692539, 95665683, 95699468, 95694642, 95694618, 95239646, 95705331,  а також аналогічні зазначення «Року будівництва» та опису щодо «Технологічного стану вагону» щодо кожного вагону у відповідних колонках та строках табличної частини цих актів.
Позивачем-орендодавцем  не надано та не вказано доказів, що 29 вагонів вказаних в акту прийому-передачі вагонів з оренди від 14.04.2020р.  (додаток № 41 до договору) були потім повністю чи частинами назад повернуті в оренду (платне користування) Відповідачу-орендарю.
Відсутні в матеріалах справи і акти повторного (нового) приймання-передачі вагонів №№ 95032033, 95671038, 95660163, 95661682, 95661823, 95703427, 95682845, 95671012, 95144580, 95151189, 95703146, 95694659, 95663084, 95663118, 95705356, 95702254, 95703724, 95702346, 95717906, 95683017, 95671848, 95692430, 95692539, 95665683, 95699468, 95694642, 95694618, 95239646, 95705331 в оренду Відповідачу-орендарю після 14.04.2020р. 
Крім цього, акти прийому-передачі вагонів з оренди від 14.04.2020р.  (додаток № 41 до договору) щодо 29 вагонів  та від 05.05.2020р. (додаток № 43 до договору) містять різні підстави повернення вагонів з оренди. 
Так, в актах прийому-передачі вагонів з оренди за травень 2020р. зазначено, що Орендар ТОВ «Транспортно- експедиторське підприємство «Вертикаль» повертає, з оренди Орендодавцю TOB «ТАС- Логістік», а Орендодавцем ТОВ «ТАС-Логістік» були прийняті від Орендаря ТОВ «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль»  в порядку дострокового припинення (розірвання) Договору оренди на підставі пп. 7.3.1 п. 7.3 Договору № 20718QP від 02.07.2018 зазначені нижче залізничні вагони...
Однак в акті прийому-передачі вагонів з оренди  від 14.04.2020р.  (додаток № 41 до договору) не вказується, що вагони повертаються з оренди  в порядку дострокового припинення (розірвання) Договору оренди на підставі пп. 7.3.1 п. 7.3 Договору № 20718QP від 02.07.2018.
Згідно пункту 4.2.6 договору, орендодавець зобов`язується, щомісяця, протягом перших 5 (п`яти) робочих днів, наступного календарного місяця за звітним, готувати і передавати орендарю акт виконаних (наданих) робіт (послуг) з оренди, рахунок-фактуру та акт звірки взаєморозрахунків (за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти скан документів) з обов`язковим подальшим наданням оригіналів.
За  пунктом 5.2. та 5.4.  орендна плата нараховується від дати підписання акта прийому-передачі вагонів від орендодавця орендарю (включно) по дату підписання акту прийому-передачі вагонів від орендаря орендодавцю (включно). Ставка за неповну добу користування вагонами (оренди) розраховується як за повну.
Згідно пункту 5.4. договору, розмір місячної орендної плати за один вагон розраховується шляхом множення ставки, узгодженої сторонами в додаткових угодах до цього договору, на кількість вагонодіб.
Також, Позивачем-орендодавцем підготовлено та сторонами погоджено і підписано акт наданих послуг № 408  від 31.05.2020р. до договору з додатком 1 до нього. Згідно цього акту наданих послуг сторонами підтверджено господарські операції з надання орендодавцем в травні 2020р. послуг оренди в кількості 893 вагонодіб та у додатку 1 до акту вказано індивідуальний мережевий номер кожного вагону, що перебував в оренді, період перебування кожного окремого вагону в оренді, кількість вагонодіб за які нараховувалось орендна плата та загальна сума нарахованої орендної плати з ПДВ щодо кожного окремого вагону.
В позовній заяві Позивач вказує, що щомісячно, в останній календарний день, сторони підписували акт надання послуг, в якому фіксували: вагони (їх номери), що перебували в платному користуванні у орендаря протягом цього місяця; період оренди кожного з цих вагонів; кількість діб оренди кожного вагона; орендна ставка кожного вагона; сума орендної плати за кожен вагон за місяць; загальна сума орендної плати за всі вагони за місяць.
Між тим, в переліку вагонів, що вказані в акті наданих послуг № 408 від 31.05.2020р. до договору з додатком 1 до нього відсутні вагони №№ 95032033, 95671038, 95660163, 95661682, 95661823, 95703427, 95682845, 95671012, 95144580, 95151189, 95703146, 95694659, 95663084, 95663118, 95705356, 95702254, 95703724, 95702346, 95717906, 95683017, 95671848, 95692430, 95692539, 95665683, 95699468, 95694642, 95694618, 95239646, 95705331 як такі, що перебували в оренді в травні 2020р.
Таким чином, дані  вказані в акті прийому-передачі вагонів з оренди  05.05.2020р. (додаток № 43 до договору) суперечать даним вказаним  у акті наданих послуг № 408 від 31.05.2020р. до договору з додатком 1 до нього та у акті прийому-передачі вагонів з оренди  від 14.04.2020р.  (додаток № 41 до договору).
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що згідно акту прийому-передачі вагонів з оренди  від 14.04.2020р.  (додаток № 41 до договору) та акту наданих послуг № 408 від 31.05.2020р. до договору з додатком 1 до нього, як окремо так і в сукупності,  є можливим однозначно встановити, що вагони №№ 95032033, 95671038, 95660163, 95661682, 95661823, 95703427, 95682845, 95671012, 95144580, 95151189, 95703146, 95694659, 95663084, 95663118, 95705356, 95702254, 95703724, 95702346, 95717906, 95683017, 95671848, 95692430, 95692539, 95665683, 95699468, 95694642, 95694618, 95239646, 95705331 в травні 2020р. вже не перебували в оренді (правомірному платному користуванні) Відповідача-орендаря.
Отже, 29 вагонів були повернуті з оренди Відповідачем-орендарем Позивачу-орендодавцю  14.04.2020р., тобто ще до дострокового розірвання договору з 01.05.2020р. та не у зв`язку з порушенням його умов, наслідком чого згідно з п.п. 5.4. – 5.6. договору є зменшення розміру місячної орендної плати по договору, а відтак і зменшення розміру гарантійного платежу, який перебував у Позивача-орендодавця  станом на 28.02.2020р.  у розмірі 2 747 200,00 грн., виходячи з оренди 114 вагонів.
З урахуванням викладеного, гарантійний платіж, сплачений Відповідачем-орендарем підлягав зменшенню внаслідок повернення 14.04.2020р. 29 вагонів з оренди, що згідно умовами договору було підставою для здійснення відповідного перерахунку та повернення суми зайвого гарантійного платежу за ці вагони Відповідачу-орендарю.
Так, з 15.04.2020р. в оренді залишилось 85 вагонів. Загальний розмір гарантійного платежу щодо  114 вагонів складає 2 747 200,00 грн. Відповідно у орендодавця має залишитись розмір гарантійного платежу за 85 орендованих вагонів, а саме 2  048  350,88 грн. (2 747 200,00 грн. : 114 вагонів Х 85 вагонів = 2  048  350,88 грн., а орендарю мало бути повернуто  698  849,12 грн. гарантійного платежу (2 747 200,00 грн. : 114 вагонів Х 29 вагонів = 698  849,12 грн.).
15.06.2020р. орендар звернувся до орендодавця з вимогою вих. № 309 про повернення гарантійного платежу у сумі 2  747 200,00 грн, у зв`язку з достроковим розірванням договору оренди з 01.05.2020р.  Така вимога орендодавцем виконана  не була ні повністю ні частково без пояснення причин, відповідь на неї орендар не надав.
Відповідно до  ч. 1  ст. 177 ЦК України,  об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Відповідно до  ч. 1  ст. 316 ЦК України,  правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 2  ст. 328  ЦК України,  право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно ч. 1  ст. 334 ЦК України,  право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно п. 5.6. договору, кошти гарантійного платежу сплаченого орендарем не є власністю орендодавця, право власності орендаря на такі кошти не припиняється, такі тимчасово зберігаються у орендаря і за наявності правомірних підстав та умов вони (або їх частина) можуть перейти у власність орендаря.
Відповідно ч. 1.  ст. 1212 ЦК України  особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Таким чином, майно, що підлягає поверненню повинно належати потерпілому який звертається з вимогою про повернення його майна та за судовим захистом свого порушеного права. Потерпіла особа має довести своє право власності на майно, підстави та момент набуття нею права власності на відповідне майно.
Як вже зазначалось вище, на час переказу коштів на виконання платіжного доручення № 1969 від 31.07.2020 року з призначенням платежу «Повернення частини гарантійного платежу зг. дог. № 20718ОР від 02.07.2018р. Без ПДВ» існувало невиконане зобов`язання Позивача-орендодавця з повернення Відповідачу-орендарю частини гарантійного платежу в розмірі 698  849,12грн., підстави та правомірність збереження яких позивачем відпала внаслідок повернення з оренди 29 вагонів згідно акту прийому-передачі вагонів з оренди  від 14.04.2020р.  (додаток № 41 до договору).
З огляду на вищенаведені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що Позивачем-орендодавцем не вказано та не доведено правомірної підстави та моменту набуття права власності на  частину  гарантійного платежу в розмірі 500  000,00 грн., що були повернуті ним Відповідачу-орендарю згідно платіжного доручення № 1969 від 31.07.2020 року з призначенням платежу «Повернення частини гарантійного платежу зг. дог. №20718ОР від 02.07.2018р. Без ПДВ».
Також, Позивачем-орендодавцем не вказано та не доведено наявності помилки в діях його працівників бухгалтерії, її характеру, обставин та умов що їй сприяли та під впливом яких така помилка була вчинена
Відтак, отримані Відповідачем-орендарем від Позивача-орендодавця грошові кошти у розмірі 500  000,00грн. за платіжним доручення № 1969 від 31.07.2020 року не можуть вважатися безпідставно набутими відповідачем та не підлягають поверненню позивачу.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не врахування судом першої інстанції преюдиційних обставин, встановлених під час розгляду справи № 910/12534/20, зокрема щодо правомірності залишення у власності ТОВ "Тас-Логістік" гарантійних платежів, сплачених ТОВ "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" згідно з умовами Договору № 20718ОР оренди вагонів від 02.07.2018, адже як вбачається з судових рішень, ухвалених у справі № 910/12534/20, судами не досліджувалися обставини повернення відповідачем у квітні 2020р. з оренди 29 вагонів позивачу та не визначався  розмір щомісячного гарантійного платежу, виходячи з кількості переданих в оренду вагонів, тобто не встановлювалося обґрунтованості розміру гарантійного платежу, що залишився у позивача внаслідок розірвання договору у зв`язку з порушенням його умов відповідачем.  
Судами була лише надана правова оцінка правомірності здійсненого ТОВ "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" заліку зустрічних однорідних вимог, в т.ч. на загальну суму здійсненого гарантійного платежу.  
Відповідно до ч. 7  ст. 75 ГПК України  правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Отже, як таких преюдиційних обставин, які-б мали значення для даної справи та не підлягали доказуванню при її розгляді, судові рішення у справі  № 910/12534/20 не містять.
Безпідставними є і доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України та не зупинення провадження у справі до розгляду грошових вимог ТОВ "Тас-Логістік" заявлених у справі про банкрутство ТОВ "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль", оскільки на час апеляційного перегляду справи заява з грошовими вимогами позивача судом першої інстанції ще не розглянута, а не зупинення провадження у справі не призвело до неправильного вирішення справи, тому в силу ч. 2 ст. 277 ГПК України не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021р.  у справі № 908/1957/21 (910/4781/21) відсутні. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 11  250,00грн. слід покласти на апелянта.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тас-Логістік" на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021р. у справі № 908/1957/21 (910/4781/21)  – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021р. у справі № 908/1957/21 (910/4781/21) – залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Тас-Логістік".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 29.06.2022 року.

Головуючий суддя                                                                                   А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                            В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                                          Л.А. Коваль