УХВАЛА

26 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 460/13697/21
адміністративне провадження № К/990/12528/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року 
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року
у справі №460/13697/21 
за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства комунального господарства агрофірми "Зоря" 
до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 
третя особа - Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Колективне сільськогосподарське підприємство комунального господарства агрофірми «Зоря» звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в якому просило суд, з врахуванням заяви від 12 жовтня 2021 року визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчих провадженнях №31270608, №43091408, №444197, №42559951, №42768018 та зобов`язати Рівненський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт з усього нерухомого майна боржника Колективного сільськогосподарського підприємства Комунальне господарство агрофірми «Зоря», що був накладений Постановою АА №444197 від 12 травня 2006 року (реєстраційний номер обтяження: 3226495) про накладення арешту нерухомого майна, постановою №31270608 від 27 лютого 2012 року (реєстраційний номер обтяження: 12249713) про накладення арешту нерухомого майна, постановою №42559951 від 30 квітня 2014 року (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08 травня 2014 року) про накладення арешту нерухомого майна, та постановою №42768018 від 06 травня 2014 року (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12933547 від 08 травня 2014 року).
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, позов задоволено. 
23 травня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі №460/13697/21.
Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує      стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до пункту 5 частини 1  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно частини 3  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями      280,      281, 287,  288    цього      Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Положеннями  статті 287 КАС України  передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку  можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
У даному випадку слід зазначити, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.
Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Однак, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, виняткового або фундаментального значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.
Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, скаржником в касаційній скарзі такі обставини теж не зазначені, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями  3,  287,  333 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі №460/13697/21.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду