Справа № 347/2681/21 
Провадження № 33/4808/204/22 
Категорія ст.124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І. 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Косівського районного суду від 23 лютого 2021 року,-
                                                     в с т а н о в и в:
Вказаною постановою   ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України,-
визнана винуватою за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на неї стягнення у виді  850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп. 
У постанові судді зазначено, що 15.12.2021р. о 14 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Шешори по вул. Головній, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась інтервалу та допустила зіткнення із транспортним засобом «Нісан» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим порушила п. 13.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо неї є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, а висновки зроблені суддею, не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Косівського районного суду від 23.02.2022 року щодо неї скасувати, а справу слухати без її участі. 
В судові засідання апеляційного суду 14.04 та 20.04.2022 року ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 не з`явились, хоча про дату та час апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 не була присутня при розгляді справи в суді і прийнятті рішення, оскаржувану постанову вчасно не отримала, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.
У своїй АС ОСОБА_1 посилається на те, що суддя першої інстанції розглянув справу без її участі, чим порушив грубо її право на захист.  
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції неодноразово приймав заходи щодо забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, однак це виявилось даремно. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. 
Так. із матеріалів справи вбачається, що суддею першої інстанції вживалися всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 в судові засідання, які були призначені на 24.01 та 23.02.2022 року, про що судом направлялись судові повістки про виклик її до суду. 
Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 21.01.2022 року на адресу Косівського районного суду подала клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із тим, що вона захворіла, і таким чином її було достеменно відомо про розгляд щодо неї справи про адмінправопорушення, при цьому будь-яких підтверджуючих документів про її захворюваність, як в суд першої інстанції, так і до апеляційного суду вона не направила.  
Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тим більше, ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 цього Кодексу без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
При вирішенні вищевказаного питання, апеляційний суд приймає до уваги, що  в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник (заінтересована особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Щодо інших апеляційних доводів слід зазначити наступне.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. 
Відповідно до приписів ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.
Згідно приписів ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.        
Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.
Покликання ОСОБА_1 в АС про невинуватість у вчиненні нею зазначеного адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.
Не зважаючи на заперечення в АС ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, винуватість  останньої доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.12.2021 року серії ДПР18 № 459796, з якого вбачається, що вона, 15.12.2021р. о 14 год. 15 хв. в с. Шешори по вул. Головній, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась інтервалу та допустила зіткнення із транспортним засобом Нісан д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим порушила п. 13.3 ПДР (а.с.1); схемою місця ДТП (а.с.2); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який підтвердив, що бачив, як водій автомобіля марки Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався на зустріч різко виїхав на його смугу руху, та допустив зіткнення із його транспортним засобом, внаслідок чого автомобіль його отримав механічні пошкодження, а саме ліве дзеркало заднього виду. Після чого водійка зупинилася, побачила, що трапилось та поїхала далі, залишивши місце ДТП (а.с.3). 
З матеріалів  справи також вбачається, що ОСОБА_1 зі схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.12.2021 року та з протоколом про адмінправопорушення була ознайомлена.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.
Диспозиція норми ст.124 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Також, відповідно до п.13.3 ПДР, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.    
Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.         
Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.         
Доводи апелянта про те, що ширина дорожнього покриття взагалі вказана  помилково, позаяк при загальній ширині дороги 4,60 м., відстань до автомобіля від узбіччя становить 8,20 м., а тому на її думку, така схема не може бути належним доказом у справі є безпідставними, оскільки, як вбачається із схеми місця ДТП, дійсно ширина проїжджої частини дороги становить 4,60 м., при цьому ОСОБА_1 помилково вважає відстань від автомобіля ОСОБА_2 позначеного на схемі під №1 до узбіччя дороги, так як така відстань від транспортного засобу потерпілого яка становить 8,20м. вимірювалася до об`єкту, який позначений на схемі № 363 під №2. Інші докази, які б свідчили протилежне у матеріалах справи відсутні, і апелянтом такі не подані під час апеляційного розгляду.           
Під час апеляційного розгляду було встановлено, що окрім складеного протоколу про адмінправопорушення за ст.. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 був складений ще інший протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 цього ж Кодексу.           
Постановою судді Косівського районного суду від 21.03.2022 року, яка була направлена на вимогу апеляційного суду, провадження по справі про адміністративне правопорушення  щодо ОСОБА_3 за ст. 122-4 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.      
Апеляційний суд з приводу цього звертає увагу на те, що закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, позаяк стягнення може бути накладено виключно на винувату особу.           
В поданій АС ОСОБА_1 не змогла навести обґрунтованих доводів про те, що працівниками поліції були порушені норми закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. В свою чергу, апеляційний суд вважає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим та достовірним доказом.
Тому зібрані докази, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, є достовірними, дають підстави вважати, що ОСОБА_1 дійсно, керуючи автомобілем, при цьому, порушила вимоги п. 13.3 ПДР, внаслідок чого трапилась дана ДТП.
Твердження ОСОБА_1 про її невинуватість в даній ДТП, суд визнає недостовірними, необ`єктивними, так як вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та спрямовані на уникнення нею відповідальності за вчинене, а тому суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про її винуватість. 
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена поза всяким розумним сумнівом.
Інші доводи АС апеляційний суд визнає необґрунтованими, так як вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення. 
За таких обставин, АС ОСОБА_1 не підлягає до задоволення. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 294 КУпАП суд, - 
                                                   п о с т а н о в и в :
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2022 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.   

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                      Ю.Д. Шкрібляк