КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

Справа 33/824/486/2022                                                                                                                  Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН 367/8560/21                                                                                                                             Суддя у І інстанції: Шестопалова Я.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
              23 травня 2022 року                                                                                                        м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                   Васильєва М.А.,             
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича та Білоусова Михайла Михайловича на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2021 року, якою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 454 грн., 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 8 листопада 2021 року о               09.10 год. в Київська обл., м. Буча, по вул. Н.Шосе, біля буд. 48, керував автомобілем «DAF XF480FT» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі «Ірпінська ЦМРЛ» та підтверджується висновком № 320 від 8 листопада 2021 року. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу. Порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, захисник Морозов В.Ю. та ОСОБА_1 подали  апеляційну скаргу, в якій просять відкрити апеляційне провадження, постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з посиланням на положення ст. 59 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 268, 280, 256, 266, 251, 278 КУпАП, п. п. 6, 8, 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, п. п. 4, 5 розділу 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, апелянти зазначають про те, що матеріали справи містили суперечливі докази, а місцевий суд ґрунтувався лише на власних переконаннях та брав до уваги лише написані працівниками поліції матеріали справи.
Зазначається в апеляційній скарзі про те, що справа була розглянута без присутності ОСОБА_2 , його захисника,  без присутності інспекторів поліції, які складали протокол, а суд першої інстанції не досконало дослідив матеріали, не заслухав думки всіх сторін, не взяв до уваги грубі порушення, які допустили працівники поліції, а, відтак, місцевий суд не дав можливості реалізувати право на захист.
Також апелянти, посилаючись на фактичні обставини справи вказують на те, що працівники поліції ОСОБА_3 не роз`яснили відповідні права та обов`язки, а також не було належним чином запропоновано проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідному лікарняному закладі, і вказане підтверджується тим, що протокол не містить відповідну відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 відповідних прав та обов`язків.
Крім того, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що працівниками поліції не було належним чином надано ОСОБА_1 направлення на медичний огляд щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння до лікарні та не було доставлено його до лікарні.
Окрім того, апелянтами вказується й на те, що після складання протоколу ОСОБА_1 не було відстороненню від керування транспортним засобом, не було залучено двох свідків, а тому апелянти вважають, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП.
Акцентується увага й на те, що ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення винним себе не вважає, не володів достатніми знаннями у галузі законодавства про адміністративні правопорушення, йому необхідна була кваліфікована правова допомога під час розгляду даної справи, зокрема для складання й написання грунтовних заперечень та пояснень, надання додаткових документів, встановлення необхідних фактів та здійснення представництва безпосередньо в судовому засіданні.
Апелянти переконані, що місцевий суд опирався лише на письмові пояснення та докази, не викликав всіх сторін у судове засідання, а той факт, що у протоколі та у матеріалах справи зазначається, що ОСОБА_1 , нібито, мав ознаки алкогольного сп`яніння, - то зазначене не відповідає дійсним обставинам справи, і, як вказано апелянтами, склалось враження, що суд першої інстанції взяв на себе функції обвинувачення, хоча вини ОСОБА_1 не доведено, що викликає сумніви у неупередженості суду, а тому діям суду неможливо довіряти.
Наголошується в апеляційній скарзі і на тому, що в матеріалах справине міститься повний фрагмент відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася, відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом, відсутня довідка про те, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія, не містяться відомостей про те, чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, а з матеріалів справи вбачається, що жодної інформації стосовно повторності вчинення правопорушення суду надано не було. 
Щодо строків апеляційного оскарження, то, посилаючись на положення ст. 294 КУпАП апелянти зазначають про те, що оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції 21 грудня 2021 року.
 
Про день, час та місце проведення апеляційного розгляду ОСОБА_1 та захисник  Морозов В.Ю. повідомлялись у встановленому законом порядку (ас. 91-92), в судове засідання не з`явились, станом на день апеляційного розгляду жодних клопотань та заяв від ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю. до апеляційного суду не надходило.
В судове засідання 23 травня 2022 року об 11.30 год., яке призначено в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою комунікаційної платформи «Easycon» з Дніпровським апеляційним судом (м. Кривий Ріг) по розгляду апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника Морозова Вадима Юрійовича та ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник Морозов В.Ю. до приміщення Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) не з`явився (ас. 94).
Зважаючи на тривалість розгляду даної справи, враховуючи відсутність будь-яких клопотань або заяв від учасників розгляду справи, які про день та час повідомлені належним чином,  апеляційний суд вважає за можливе проведення апеляційного розгляду за відсутності                     ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю., на підставі наявних матеріалів.
 
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, які викладені в обґрунтування вимог апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.
 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанов винесена місцевим судом 21 грудня 2021 року (ас. 17-19).
З огляду на положення ст. 294 КУпАП останнім днем подання апеляційної скарги на постанову суду від 21 грудня 2021 року є 31 грудня 2021 року - п`ятниця - робочий день.
Апеляційна скарга відповідно до штемпелю суду надійшла на електронну пошту Ірпінського міського суду Київської області 30 грудня 2021 року (ас. 21).
З урахуванням вимог ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга захисника Морозова В.Ю. та ОСОБА_1 подана з дотриманням строку на апеляційне оскарження, а відтак, строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції - не пропущено.
 
Що стосується доводів невинуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, то вони є безпідставними.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону.
 
Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність  за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
 
З наявних у справі доказів встановлено наступне.
 
Відповідно до відеозапису 2021-11-08_18-26-21, інспектор патрульної поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на факт вживання спиртних напоїв за допомогою приладу алкотестер «Драгеру» на місці, ОСОБА_1 відмовляється. Окрім того, на відеозаписі зафіксовано, що  ОСОБА_1 знаходиться у приміщенні медичного закладу, продуває прилад «Драгер», поруч знаходиться лікар, далі йде аналіз приладу «Драгер», результат - 0,42 проміле. На відеозаписі також зафіксовано, як інспектор патрульної поліції складає протокол в медичному закладі, запитує у ОСОБА_1 номер телефону,  уточнює у ОСОБА_1 адресу проживання, запитує у                ОСОБА_1 можливо є номер телефону родичів. Також інспектор запитує у ОСОБА_1 , чи буде він підписувати протокол і чи буде отримувати копію протоколу, на що ОСОБА_1 відповідає  відмовою (ас. 6).
 
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,  вбачається, що на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 320, складеному о 09.30 год. 8 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 , направлений на огляд інспектором СРПП відділення № 1 Бучанського РУП лейтенант поліції Дідур В. о 09.20 год., службове посвідчення НОМЕР_3 , дата і точна година огляду - 8 листопада 2021 року о 09.31 год. оглянутий травматологом ОСОБА_4 в травмпункті КНП «ІЦМЛ», висновок огляду - ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Взята кров на етанол. у графі «Підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду» зазначено «не згоден, підпис» (ас. 4).
 
Вивченням матеріалів справи встановлено, що відносно ОСОБА_1 складений  протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 076780 від 8 листопада 2021 року, відповідно до якого 8 листопада 2021 року о 09.10 год. в Київська обл., м. Буча, по вул. Н.Шосе, біля буд. 48, керував автомобілем «DAF XF480FT» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі «Ірпінська ЦМРЛ» та підтверджується висновком № 320 від 8 листопада 2021 року. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення»  зазначено «відмовився», тимчасово вилучені документи - п/в КВІ 796825, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом - не видавався, підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - відсутній (ас. 1).
 
Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  вказав, що вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 076780 від 8листопада 2021 року, висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 320 від 8 листопада 2021 року, відеозаписом з нагрудних камер та іншими матеріалами (ас. 17-19).
 
З таким висновком   місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції, оскільки докази, які містяться у матеріалах справи, об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, та у своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 положень   п. 2-9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , його захисника, а також за відсутності інспекторів поліції, які складали протокол, є необґрунтованими, оскільки судове засідання в суді першої інстанції, яке було  призначено на                     24 листопада 2021 року на 11.15 год., відкладено за клопотанням ОСОБА_1 , що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи судом (ас. 10).
24 листопада 2021 року у зв`язку з перебуванням судді  Шестопалової Я.В. у кримінальному провадженні по справі № 363/2891/16-к по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, справа відносно ОСОБА_1 знята з розгляду на                 21 грудня 2021 року на 12.45 год. 45 хв. (ас. 13).
ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи на 21 грудня 2021 року на 12.45 год. повідомлявся шляхом направлення йому повістки про виклик до суду, а також 25 листопада 2021 року йому направлено смс-повідомлення (ас. 14, 16).
При цьому будь-які відомості про те, що у справі бере участь захисник, ОСОБА_1 до суду надано не було. 
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП серед прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачено право  заявляти клопотання,  при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
Однак, будь-яких даних  про те, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб повідомляв суд першої інстанції про те, що у справі буде брати участь захисник та який саме, як і відомості про те, що ОСОБА_1 заявляв клопотання суду першої інстанції про виклик до суду інспекторів патрульної поліції, матеріли справи не містять даних.
З огляду на викладене, доводи  апеляційної скарги про те, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник не були повідомлені про день та час розгляду справи є безпідставними, та спростовуються даними, які наявні в матеріалах справи.
 
Щодо твердження апелянтів про те, що фактичні обставини справи вказують на те, що працівники поліції ОСОБА_1 не роз`яснили відповідні права та обов`язки, а також не було належним чином запропоновано проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідному лікарняному закладі, і вказане підтверджується тим, що протокол не містить відповідну відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 відповідних прав та обов`язків, то апеляційний суд звертає увагу, що з відеозапису подій встановлено, що ОСОБА_1 , відмовившись від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу,  пройшов такий огляд саме у медичному закладі, а у подальшому відмовився від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, від підпису протоколу та отримання його копії.  
 
Зазначеними відеозаписами також спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було доставлено до медичного закладу.  
 
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було належним чином надано ОСОБА_1 направлення на медичний огляд щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння до лікарні, спростовуються  відповідним записом у лікарському висновку, де зазначено коли та ким ОСОБА_1 був направлений на проходження огляду. 
Окрім того, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Законодавчо не передбачено надання  особисто  водію направлення  до медичного закладу для проходження медичного огляду, оскільки особу до медичного закладу направляє поліцейський.
 
Необґрунтованими є й доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції допустили порушення ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було відстороненню від керування транспортним засобом, не було залучено двох свідків.
Так, у протоколі чітко зазначено, що від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування транспортного засобу  (ас. 1).
Що стосується залучення працівниками поліції двох свідків, то у відповідності до положень ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку застосовувався відеозапис. 
 
Не є спроможними доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не є безперервним, а тому не може бути доказом у справі,  оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду, а залучення свідків є обов`язковим лише при неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Факт ненадання суду безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. 
 
Що стосується посилання на те, що в матеріалах справи відсутня довідка про те, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія, то воно є безпідставним, оскільки  у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , зазначено серія та номер посвідчення водія ОСОБА_1 , а, окрім того, міститься вказівка про те, що у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 , згідно якого і було встановлено особу останнього.
 
Є непереконливими й доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять будь-якої інформації про те, чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності,  оскільки  на ОСОБА_1 складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не за ч. 2 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає  повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а суд розглядає справу у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. 
 
Таким чином, сукупністю наявних у справі доказів підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення           ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України, та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
З огляду на викладене,  апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника Морозова В.Ю, ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 21 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника Морозова Вадима Юрійовича та ОСОБА_1 , - без задоволення.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

             Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                     М.А. Васильєва