Справа № 141/878/21 
Провадження № 33/801/294/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, частиною першою статті 190 КУпАП,

встановив:
Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Також ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн з конфіскацією зброї (мисливської рушниці ІЖ-54, калібру 12 мм, НОМЕР_2 та трьох споряджених набоїв до неї).
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та з конфіскацією зброї (мисливської рушниці ІЖ-54, калібру 12 мм, НОМЕР_2 та трьох споряджених набоїв до неї), а також стягнуто з нього судовий збір в сумі 496,20 грн на користь держави.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 25 листопада 2021 року о 14 год. 33 хв. в с. Бугаївка по вул. Партизанській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився. Проводилась відеофіксація вказаної дії.
Своїми діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, 25.11.2021 року, о 18 год 20 хв в смт. Оратів по вул. І. Франка, під час огляду автомобіля ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , у багажному відділенні виявлено мисливську рушницю ІЖ-54, калібру 12 мм, НОМЕР_2 та три споряджені набої до неї. Вогнепальну мисливську зброю ОСОБА_1 зберігав без відповідного документа дозвільного характеру, виданого уповноваженим державним органом
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КУпАП – порушення громадянами порядку придбання, зберігання, передачі іншим особам або продажу вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї.
Не погодившись з постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі – закрити.
Скаржник вважає вказану постанову необґрунтованою і такою, що підлягає апеляційному оскарженню у зв`язку з неповнотою проведеного судового розгляду, також звертає увагу, що при винесенні оскаржуваної постанови було порушено його право на справедливий судовий захист, порушено принцип верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, рішення недостатньо мотивоване та ухвалене на підставі припущень, при цьому судом неправильно застосовано норми права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи справу, суд першої інстанції не повністю врахував його пояснення та доводи, які він надавав суду стосовно неможливості з`явитися на судовий розгляд. Вказує, що відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, а тому враховуючи його пояснення про неможливість з`явитись в судове засідання, його стан здоров`я, похилий вік та його клопотання про відкладення розгляду справи, вважає, що рішення суду першої інстанції було винесено передчасно, чим порушено його права на справедливий, професійний захист та повний і всебічний розгляд справи. Звертає увагу, що виявлена мисливська рушниця ІЖ-54, калібру 12 мм, Р № НОМЕР_4 , знаходилась в процесі купівлі-продажу та переоформлення від одного власника іншому, ним було повідомлено про це як працівникам поліції, так і суду першої інстанції, але ці доводи не були взяті до уваги, на даний час конфіскація зброї унеможливлює завершити вказані процеси, та порушує права третіх осіб, а саме власника зброї за ким вона зареєстрована. Крім того, оскаржуваною постановою з нього стягнуто судовий збір в сумі 496,20 грн., що також суперечить вимогам п. 9, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та порушує його права, оскільки він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та має інвалідність 2 групи, отже звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Оскільки він є відставним офіцером та вміє поводитись зі зброєю, а санкція ч. 1 ст. 190 КУпАП передбачає, що можна обійтись без конфіскації зброї, яка у зв`язку з введенням в Україні режиму воєнного стану, буде ефективніша в його руках та може врятувати як його життя так і життя цивільних громадян, та беручи до уваги, що суворіше покарання, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині конфіскації зброї.
За наведених обставин вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки були порушені його права, процесуальні норми, слухання справи було проведено неповно та однобічно, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
В обґрунтування клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року, зазначив, що постанова суду першої інстанції була вручена йому лише 22.02.2022, а 24.02.2022 Верховною Радою України було затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану», тому він своєчасно в десятиденний термін не мав змоги її оскаржити, а тому в порядку ст. 294 КУпАП просить поновити пропущений ним процесуальний строк. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задовольнити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже доводи наведені в клопотанні знайшли своє підтвердження, а вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку.
Таким чином, водій транспортного засобу повинен не тільки погодитись на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а і своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку. 
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст.17 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан сп`янінням у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований технічними засобами відеозапису, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, який складався працівниками поліції. Відеодиск доданий до протоколу про адміністративне правопорушення та досліджувався в судовому засіданні.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Санкцією ч. 1 ст. 190 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за придбання, зберігання, передача іншим особам або продаж громадянами вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду без відповідного документа дозвільного характеру, виданого уповноваженим державним органом.
Так, згідно п. 12.4 Інструкції, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.98 N 622, придбана мисливська вогнепальна нарізна, гладкоствольна зброя, основні частини зброї, охолощена, пневматична зброя, холодна зброя, пристрої протягом десяти днів з дня придбання мають бути зареєстровані в органах поліції за місцем проживання власника з одержанням дозволу на її зберігання та носіння, а пунктом 12.2 встановлено перелік документів, які необхідні для одержання громадянами в органах поліції дозволу на придбання мисливської вогнепальної нарізної, гладкоствольної зброї, пневматичної зброї, холодної та охолощенної зброї громадянами; п. 12.5 цієї Інструкції визначено перелік документів, що необхідні для одержання дозволу на зберігання та носіння мисливської вогнепальної нарізної, гладкоствольної зброї, пневматичної зброї, холодної і охолощенної зброї, пристроїв власниками до органів поліції подаються.
12.10.1992 року Кабінетом Міністрів України затверджено Положення «Про дозвільну систему», згідно з яким контролем за обігом зброї в Україні займаються відповідні структурні підрозділи Міністерства внутрішніх справ України.
Як було встановлено судом першої інстанції з інформації Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області №12581/229/01-2021 від 29.11.2021 року, ОСОБА_1 не є власником вогнепальної зброї.
Враховуючи наведене, Оратівський районний суд Вінницької області вірно прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КУпАП, оскільки він зберігав вогнепальну мисливську рушницю калібру понад 4,5 міліметра (а саме калібру 12 мм) без відповідного документа дозвільного характеру, виданого уповноваженим державним органом.
Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд першої інстанції неодноразово приймав міри для виклику ОСОБА_1 в судові засідання на 16.12.2021, 30.12.2021, 18.01.2022, 15.02.2022, виклики дублювалися телефонограмами, проте останній, знаючи що його справа розглядається в суді до суду не з`являвся.
Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 повідомляв про неможливість з`явитися на судовий розгляд, а суд, відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, міг відкласти розгляд справи, оскільки адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
Судом встановлено, що правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КУпАП вчинене 25.11.2021, а тому відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення судом може накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Отже, враховуючи наведене, закінчувалися присічні строки накладення адміністративного стягнення за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КУпАП. 
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).
Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Однак судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 , є інвалідом 2-ої групи (а. с. 43), що згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, частиною першою статті 190 КУпАП, а відтак постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року в цій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В частині стягнення судового збору постанову слід скасувати, звільнивши ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:
Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Оратівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 15 лютого 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, частиною першою статті 190 КУпАП, в частині стягнення 496 грн. 20 коп. судового збору скасувати.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду                              Ю. Б. Войтко