ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16667/20                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 липня 2022 року                                                                               м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ БАНК" Стюкової Ірини Олександрівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ БАНК" Стюкової Ірини Олександрівни про визнання протиправною бездіяльності,-
                В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ БАНК" Стюкової Ірини Олександрівни про визнання протиправною бездіяльності.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ БАНК" Стюкової Ірини Олександрівни звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що між АТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір на оформлення банківських продуктів від 12.11.2018 року №25162379 у відповідності до положень якого банк за клопотанням клієнта відкриває йому поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті UАН, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки, з дебетовим порядком обслуговування рахунку.
На виконання умов договору на вищевказаний рахунок перераховано суму коштів у розмірі 59718,00грн.
Відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта №885256-2018/1205 від 05.12.2018 року, виданої банком на рахунку позивача, перебувають грошові кошти у розмірі 52270,00 грн.
27.11.2018 року на підставі постанови Правління Національного банку України №796-рш/БТ про віднесення АТ «ВТБ Банк» до категорії неплатоспроможних та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.11.2018 року №1380 «Про запровадження тимчасової адміністрації в Акціонерному Товаристві «ВТБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру виведення АТ «ВТБ Банк» з ринку.
На підставі рішення Правління Національного банку України від 18.12.2018 року №849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ Банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2018 року №3392, «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого в АТ «ВТБ Банк» була розпочата процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченко Олександра Володимировича строком на 2 роки з 19 грудня 2018 року до 18 грудня 2020 року.
Відповідно до оприлюдненої інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам АТ «ВТБ Банк» мали здійснюватися з 21.12.2018 року.
Відповідно до копії акту від 01.06.2016 року №2 про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності, Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено перевірку правочинів (у тому числі договорів), укладених Банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку (з 23.05.2015 року), та надано правову оцінку на предмет виявлення договорів (правочинів), які відповідають критеріям, передбаченим частиною третьою  статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
У зв`язку з цим, 14 січня 2019 року позивач звернулась до банку-агента AT «Південний» з проханням виплатити їй гарантовану суму коштів за її вкладами, разом з тим, гарантовану суму коштів виплачено не було, оскільки в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду були відсутні відомості про позивача.
21 січня 2019 року позивачем було направлено лист на ім`я Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію AT «ВТБ Банк», з урахуванням позиції Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №826/1476/15, в якій суд дійшов до висновку, що в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні повноваження визнавати договори нікчемними.
У відповідь на вищевказаний запит від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію AT «ВТБ Банк» надійшов лист №627 від 28.01.2019 року, яким було повідомлено позивача, що на день надання відповіді, на виконання  ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  за договором банківського вкладу позивача, проводиться перевірка вказаного правочину на предмет виявлення правочину, що є нікчемним. Після проведення вказаної перевірки позивачу буде повідомлено про її результат.
Листом №3049-1/1-2 від 31.05.2019 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «ВТБ Банк» Шевченко О.В. повідомила позивача, що транзакції (операції) від 16.11.2018 року по перерахуванню коштів в сумі 59 718,00 грн. на її картковий рахунок № НОМЕР_1 від юридичної особи - клієнта Банку ТОВ «Спецізоляція-Схід», що була здійснена з призначенням платежу «Повернення позики згідно дог. №1 від 27.03.2015 року та дог. №3 від 01.11.2018 року ОСОБА_1 карт.рах. № НОМЕР_1 без ПДВ.», визнані нікчемними згідно п.п. 7, 9 ч. 3  ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI (надалі - Закон № 4452-VI), Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Згідно з частиною першою ст. 26 Закону № 4452-VI зокрема Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Відповідно до частини другої ст. 26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з частиною першою ст. 46 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.
Відповідно до частини першої ст. 37 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.
Згідно з частиною другою ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Відповідно до частини третьої ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що отримання позивачем на його банківський рахунок грошових коштів від іншої особи, не суперечить вимогам чинного законодавства.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною, зокрема, в його Постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №802/351/16-а (провадження № 11-886апп18) за позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно зі ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України". Інформація про вкладника в переліку рахунків вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 6 розділу 3 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860 (надалі - Положення №14), протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.
Отже, Уповноважена особа Фонду має надавати до Фонду зміни та/або доповнення до переліків рахунків вкладників, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Згідно з частиною другою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої відповідачем не виконано.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ БАНК" Стюкової Ірини Олександрівни залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.