П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/11196/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Гнап Д.Д. 
Суддя-доповідач -  Сушко О.О.   
01 липня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, 
В С Т А Н О В И В :
В серпні 2021 року позивач в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми "Ф" від 19 липня 2021 року № 0033930-1302-2230 за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 21164,92 грн., виставлену ОСОБА_2 .
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2004 року.
Відповідно до договору дарування від 18 червня 2013 року ОСОБА_3 подарував малолітній ОСОБА_2 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно пункту 5 договору, зазначений дар сторони оцінили в сумі 336279 грн.
Відтак, за малолітньою ОСОБА_2 зареєстровано її право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5019875 від 18 червня 2013 року.
В подальшому, ОСОБА_2 23 квітня 2014 року подала до Красилівської ОДПІ (Староконстянтинівське відділення) звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, зазначила у рядку з кодом 01 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» у колонці 3 «Сума нарахованого (виплаченого) доходу» - 423298,46 грн.; у колонці «Сума податку, яка підлягає сплаті платником податку самостійно» - 21164,92 грн.
Відповідач, 19 липня 2021 року сформував податкову вимогу № 0033930-1302-2230, якою повідомив позивача, що станом на 18 липня 2021 року сума її податкового боргу, який виник у зв`язку із несплатою податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, становить 21164,92 грн.
Зазначену податкову вимогу позивач отримала 04 серпня 2021 року.
Вважаючи податкову вимогу протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для його задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 37.2 статті 37 ПК України податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Нормами пункту 38.1 та 38.3 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.  
Згідно із пунктом 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
За правилами пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та / або грошового зобов`язання та / або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та / або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 179.7 статті 179 Податкового кодексу України визначено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
У відповідності з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Позивач зобов`язана була сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій нею податковій декларації, до 01 серпня 2014 року, однак у встановлений Податковим кодексом України узгоджене грошове зобов`язання не сплачено, доказів сплати податкового зобов`язання суду не надано, у зв`язку з чим у неї виник податковий борг.
Підпунктом 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначено, що контролюючі органи здійснюють такі функції, зокрема: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов`язань та / або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.
Згідно підпункт 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.
Нормами пункту 101.1 статті 101 ПК України встановлено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.
Згідно з пунктом 101.2 статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України).
Статтею 102 ПК України визначено строки давності та їх застосування.
Так, відповідно до підпункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та / або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та / або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.
Пунктом 102.1 статті 102 ПК України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.
У разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16.
З моменту виникнення податкового боргу у позивача пройшло більше 1095 днів, відтак, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню.
Отже, вимога форми "Ф" від 19 липня 2021 року № 0033930-1302-2230 за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 21164,92 грн, виставлену позивачу, є протиправною.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.