ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року	Львів	Справа № 460/2162/21 пров. № А/857/4714/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Приступи Р.Л. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області, 
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року (суддя – Нор У.М., час ухвалення – 15:55 год., місце ухвалення – м.Рівне, дата складання повного тексту – 23.12.2021), 
в адміністративній справі №460/2162/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області, 
про визнання протиправною та скасування постанови,  

                                                             встановив: 

У березні 2021 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Управління Держпраці у Рівненській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 24 лютого 2021 року №РВ508/1575/000003/НП-ФС. 
Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та незаконними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 24.02.2021 №РВ508/1575/000003/НП-ФС. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмір 908,00 грн.. 
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, при цьому суд не в повному обсязі з`ясував всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до невірного застосування судом норм як матеріального так і процесуального права, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим, яке підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 10.12.2020 на виконання окремого доручення т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 15.08.2020 №Д-330/1/3.1-20 та відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області від 09.12.2020 року №1180, направлення від 09.12.2020 №956-Н/09-27 посадовими особами Управління здійснено спробу проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . При спробі проведення інспекційного відвідування, в магазині будівельних матеріалів та складських приміщеннях, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 о 12:39 10.12.2020 перебував ФОП ОСОБА_1 , який повідомив, що до проведення інспекційного відвідування з питань оформлення трудових відносин з працівниками, інспекторів праці на допускає. Факт створення перешкод у діяльності інспекторів праці зафіксовано засобами відеотехніки. Таким чином, інспектори праці управління Держпраці у Рівненській області були позбавлені можливості виконати свої посадові обов`язки та здійснити інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 , що і стало підставою накладення штрафу на позивача, як це передбачено ч.2 ст.265 КЗпП України та частинами 2 - 7 ст.53 Закону України "Про зайнятість населення". Зазначає апелянт, що позивач був обізнаний про те, що предметом перевірки є питання щодо дотримання законодавства з питань оформлення трудових відносин з працівниками. З огляду на вказане апелянт вважає, що штраф обґрунтовано накладено саме за недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки з питань виявлення неоформлених трудових відносин. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 28.09.2021 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. 
Позивач із апеляційними вимогами не погодився, подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною, вказуючи, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваної постанови про накладення штрафу діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), необґрунтовано прийшовши до висновку про винуватість позивача у вчиненні порушення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), без дотримання принципу верховенства права. Просить в апеляційній скарзі відмовити, а оскаржене нею рішення суду залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з урахуванням наступного. 

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 23.01.1996 (а.с. 22). 
Наказом Управління Держпраці у Рівненській області від 09.12.2020 №1180 “Про проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ” наказано ОСОБА_2 , інспектору праці, головному державному інспектору відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, за участю, Біловола О.М., інспектора праці, головного державного інспектора сектору з питань державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, Удовиченка В.Г., інспектора праці, заступника начальника відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів, провести у період з 10.12.2020 по 23.12.2020 позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , місцезнаходження суб`єкта господарювання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце провадження господарської діяльності: Рівненська область (а.с. 16, 42). 
Такий наказ від 09.12.2020 №1180 про проведення інспекційного відвідування видано на виконання окремого доручення т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 25.08.2020 №Д-330/1/3.1-20, службової записки начальника відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів від 09.12.2020р. (а.с. 42, 44). 
На підставі наказу №1180 від 09.12.2020 про проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 Управлінням Держпраці у Рівненській області видано направлення на інспекційне відвідування від 09.12.2020 №965-Н/09-27 з терміном дії: з 10.12.2020 по 23.12.2020 (а.с. 15, 43). 
23 грудня 2020 року посадовими особами Управління Держпраці у Рівненській області складено акт №РВ508/1575/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці, шляхом ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця (а.с. 9-10). 
Позивачем подано Управлінню Держпраці у Рівненській області заперечення від 30.12.2020 на Акт від 23.12.2020, за змістом яких до інспекційного відвідування було не допущено посадових осіб відповідача з огляду на: ненадання копій направлень на інспекційне відвідування, не зазначення (неповідомлення) підстав інспекційного відвідування, ненадання будь-яких інших документів для здійснення інспекційного відвідування та не ознайомлення з наказом №1180 від 09.12.2020 (а.с. 11). 
Управління Держпраці у Рівненській області листом №04-16/207 від 12.01.2021 зазначило, що заперечення від 30.12.2020 не спростовують порушення, викладені в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 23.12.2020 №РВ508/1575/НП (а.с. 12). 
Листом від 13.01.2021 №17-11/217 Управління Держпраці у Рівненській області повідомило ФОП ОСОБА_1 про те, що 09.02.2021 уповноваженими посадовими особами будуть розглянуті матеріали інспекційного відвідування та розглядатиметься питання щодо притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої ч.2 ст.265 КЗпП України (а.с. 13). 
За клопотанням позивача від 05.02.2021 розгляд матеріалів інспекційного відвідування відкладено на 24.02.2021, про що повідомлено листом №17-117/856 від 11.02.2021 (а.с. 47, 48). 
ФОП ОСОБА_3 15.02.2021 повторно звернувся з клопотанням про перенесення розгляду матеріалів інспекційного відвідування призначеного (перенесеного) на 24.02.2021, з огляду на перебування на самоізоляції по 28.02.2021 та прохання надіслати копію службової записки від 09.12.2020 (а.с. 14). 
Листом від 24.02.2021 №17-11/2171107 Управління Держпраці у Рівненській області відмовило в перенесенні розгляду матеріалів інспекційного відвідування, призначеного (перенесеного) на 24.02.2021, з огляду на сплив строків розгляду матеріалів інспекційного відвідування (останній день 26.02.2021) та ненадання підтверджуючих документів перебування на самоізоляції (а.с. 52). 
24 лютого 2021 перший заступник начальника управління Держпраці у Рівненській області Нос М.В. за результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 від 23.12.2020 виніс постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №РВ508/1575/000003/НП-ФС на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 80000 грн. (а.с. 50-51). 
Вважаючи прийняту постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду. 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог, в той час як відповідач не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірність його дій. 
Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного. 
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. 
Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. 
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. 
Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України (далі по тексу цієї постанови КЗпП України), державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Згідно із ч.1 ст.260 КЗпП України, державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. 
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до частин 4, 5 статті 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону. 
Згідно з підпунктами 6, 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування. 
Згідно п.7 Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. 
Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Рівненській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84 (далі - Положення №84), відповідач є територіальним органом Державної служби з питань праці, що їй підпорядковується. 
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю встановлено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №823 (в редакції, чинній на момент проведення інспекційного відвідування; далі – Порядок №823). 
Відповідно до п.2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів. 
Згідно пп.3 п.5 Порядку №823, інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань виключно з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. 
За приписами п.8 Порядку №823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності). 
Відповідно до п.9 Порядку №823, тривалість інспекційного відвідування не може перевищувати 10 робочих днів. 
Пунктом 10 Порядку №823 визначено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. 
Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (п.11 Порядку №823). 
Як визначено п.12 Порядку №823, інспекторам праці забороняється: 1) виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів; 2) підміняти працівників об`єкта відвідування під час проведення розрахунків або перерахунків розмірів належних працівникам коштів, готувати висновки про відповідність або невідповідність нормативних актів об`єкта відвідування вимогам нормативно-правових актів з метою їх подальшої передачі працівникам (у тому числі звільненим), іншим особам чи органам; 3) проводити інспекційні відвідування з метою отримання від об`єкта відвідування будь-яких документів або їх копій для подальшої передачі іншим особам; 4) розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду; 5) розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію чи інформацію про виробничі процеси, з якими вони могли ознайомитися під час виконання своїх посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, у тому числі протягом трьох років після звільнення з посади; 6) розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведено у зв`язку з отриманням такої скарги; 7) вилучати в об`єктів відвідування оригінали їх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютери та їх частини; 8) проводити інспекційне відвідування понад строки, визначені пунктом 9 цього Порядку. 
Згідно з пунктом 13 Порядку №823, Під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; 3) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; коли на офіційному веб-сайті Держпраці не оприлюднено уніфікованої форми акта інспекційного відвідування; 4) вимагати припинення інспекційного відвідування у разі перевищення визначеного пунктом 9 цього Порядку максимального строку здійснення такого заходу; 5) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування; 6) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед поданням акта інспекційного відвідування для підпису об`єктом відвідування або уповноваженою ним посадовою особою; 7) перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки; 8) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 9) вимагати нерозголошення комерційної таємниці або конфіденційної інформації об`єкта відвідування; 10) оскаржувати в установленому законодавством порядку неправомірні дії інспектора праці; 11) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань; 12) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 13) оскаржувати відповідно до пункту 26 цього Порядку припис та/або вимогу інспектора праці. 
Пункт 14 Порядку №823 встановлює, що у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою. 
За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю (п.16 Порядку №823). 
Згідно із п.24 Порядку №823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності. 
З аналізу наведених положень необхідно дійти висновку, що державний контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює Державна служба України з питань праці в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів, зокрема за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань додержання вимог законодавства про працю, за результатами чого складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю – припис про їх усунення. 
Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. 
Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, серед іншого в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення (абзац 7 частини другої статті 265 КЗпП України). 
Водночас, згідно із абзацом 8 ч.2 ст.265 КЗпП України, вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. 
Таким чином, у випадку недопущення до проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю щодо порушень, які визначені в абзаці 2 частин 2 статті 265 КЗпПУ (зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків), юридичні особи та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. 
Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 1 вересня мінімальна заробітна плата становить 5000 гривень. 
Відповідно до частини четвертої статті 265 КЗпП України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Процедуру накладення штрафів за порушення законодавства про працю визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.03.2013 №509 (далі – Порядок №509). 
Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками. 
Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування. 
Колегія суддів зазначає, що наведені правові норми дають підстави для висновку, що ГУ Держпраці як територіальний орган Держпраці уповноважене на здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, зокрема, у формі інспекційних відвідувань, за наслідками яких складати акти перевірок та за наявності порушень - приписи про їх усунення, а у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (зокрема, відмова у допуску до проведення відвідування), складати акт про неможливість проведення інспекційного відвідування, а також вживати заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності. 
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу Управління Держпраці у Рівненській області від 09.12.2020 року №1180 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 09.12.2020 №956-Н/09-27 посадовими особами Управління здійснено спробу проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , магазин-склад будівельних матеріалів. 
Судом встановлено, що підставою для прийняття наказу №1180 від 09.12.2020, зокрема, є  пп.3 п.5 Порядку №823 та окреме доручення т.в.о. Голови Державної служби України з питань праці №Д-330/1/3.1-20 від 25.08.2020, а також з врахуванням службової записки від 09.12.2020р.. 
Із змісту окремого доручення №Д-330/1/3.1-20 від 25.08.2020 (копію надано суду апеляційної інстанції) видно, що проведення інспекційного відвідування зумовлене вжиттям заходів щодо виявлення неоформлених працівників. 
Із змісту службової записки від 09.12.2020р. (а.с. 44) видно, що проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 стосується дотримання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин. 
Як підтверджується матеріалами справи, 10 грудня 2020 року посадовими особами Управління було здійснено спробу проведення інспекційного відвідування додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 .. 
При спробі проведення інспекційного відвідування в магазині будівельних матеріалів та складських приміщеннях, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який о 12:39 10.12.2020 позивач перебував на місці інспекційного відвідування та повідомив, що до проведення інспекційного відвідування з питань оформлення трудових відносин з працівниками, інспекторів праці на допускає. 
Факт створення перешкод у діяльності інспекторів праці в магазині будівельних матеріалів за адресою: АДРЕСА_1 зафіксовано засобами відеотехніки, про що свідчить відмітка в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 23.12.2020 року №РВ8508/1575/НП. 
Оглянутий апеляційним судом (приєднаний до матеріалів справи – а.с. 54) відеозапис підтверджує факт недопуску у ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення підприємницької діяльності інспекторів держпраці до проведення інспекційного відвідування, де позивач чітко вказав, що недопускає інспекторів до перевірки. При цьому, позивач не інформував інспекторів про причини недопуску. 
Вказаним підтверджується, що інспектори праці як посадові особи управління Держпраці у Рівненській області були позбавлені можливості виконати свої посадові обов`язки та здійснити інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 .. 
З огляду на вказане вище, посадовими особами Управління правомірно винесено постанову від 24.02.2021 року про накладення штрафу саме на підставі абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України (недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки з питань виявлення неоформлених трудових відносин). 
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, фактичних обставин справи, системного аналізу положень законодавства України, апеляційний суд приходить до висновку, що на позивача обґрунтовано накладено штраф за недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки з питань виявлення неоформлених трудових відносин, що вказує на правомірність оскарженої постанови за наслідком встановлення факту недопущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю та створення перешкод у її проведенні. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують помилковість висновків суду першої інстанції, а отже апеляційну скаргу необхідно задоволити. 
На підставі наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи ухвалено рішення без повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що є підставою для його скасування та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                         постановив: 

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області – задоволити. 
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року в адміністративній справі №460/2162/21 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови – скасувати та прийняти нову постанову. 
У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови суду складено 14.07.2022 року