П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/15597/21	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2021 року (суддя Радчук А.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 01.12.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до в/ч НОМЕР_1 , в якому просила:
- визнати протиправною бездiяльнiсть військової частини щодо невиплати в повному розмiрi індексації грошового забезпечення за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- зобов`язати військову частину нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 54625,94 грн. із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;
- визнати протиправною бездіяльність військової щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 1 березня 2018 року по 27 липня 2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4079,07 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4079,07 грн. за період з 1 березня 2018 року по 27 липня 2018 року включно в сумі 19869 грн. відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в/ч НОМЕР_2 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо "застосування місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року" при нарахуванні і виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно та ухвалити нове рішення, яким у задоволені зазначених позовних вимог відмовити.
На думку апелянта, на виконання пункту 3 постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" та відповідно до телеграми Міністра оборони України від 31.12.2015 в січні 2016 року військовослужбовцям Збройних Сил України здійснено нарахування та виплату додаткових видів грошового забезпечення у підвищеному розмірі. Зокрема, збільшено розмір премії військовослужбовцям, а відтак для проведення подальшої індексації грошового забезпечення військовослужбовців при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до Порядку №1078, як базовий місяць (місяць підвищення) необхідно враховувати січень 2016 року.
Окрім того апелянт зазначив, що розрахунок індексації грошового забезпечення, зокрема визначення базового місяця, є компетенцією відповідача як органу, в якому позивачка проходила службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачці індексацію грошового забезпечення. Суд не має повноважень здійснювати її розрахунок до моменту його проведення відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Позивачка своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 9 грудня 2016 року по 27 липня 2018 року проходила військову службу у в/ч НОМЕР_1 .
Вважаючи, що військовою частиною нарахування грошового забезпечення здійснювалося не в повному обсязі, а саме у період з 9 грудня 2016 року по 27 липня 2018 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, ОСОБА_1 у травні 2021 року звернулася до військової частини із заявою, в якій, серед іншого, просила нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення та провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення.
Листом №665/П-18/12 від 23.06.2021 року в/ч НОМЕР_1 повідомило заявницю, що військова частина повністю фінансується з Державного бюджету України, джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації грошового забезпечення є виключно Державний бюджет України. При цьому, Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік та Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" виплата індексації не передбачалась. Таким чином, у в/ч НОМЕР_1 немає законних підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року. Крім того, телеграмою директора Департаменту фінансів від 26.03.2018 №248/1485 роз`яснено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міністерстві оборони не було. За період з березня 2018 по 27 липня 2018 року індексація не виплачувалася у зв`язку з підвищенням посадових окладів з 01.03.2018 року, згідно Постанови №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Вважаючи бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року та бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 27 липня 2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що військовою частиною протиправно у спірному періоді не нараховувалася і не виплачувалася позивачці індексація грошового забезпечення.
Визнаючи січень 2008 року, як базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що із прийняттям постанови від 09.12.2015 року №1013 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є не місяць зростання грошових доходів військовослужбовця (в тому числі у зв`язку із встановленням надбавок, виплати премії), а саме місяць в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.
При цьому суд констатував, що під час розгляду справи між сторонами з цього приводу виник спір, а тому вирішення питання щодо визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення в даному випадку не є передчасним.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи в межах доводів і вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Частиною 2 статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі – Закон №1282-XII).
У відповідності до статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію Закону №1282-XII.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій статті 4 Закону №1282-XII.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – Порядок №1078).
Згідно пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 1 січня 2016 року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
За змістом пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 року №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13 Постанови №1294 вона набрала чинності з 1 січня 2008 року, та діяла до дати набрання чинності постанови КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 1 березня 2018 року.
Проаналізувавши Постанову №1294 в період її дії з 01.01.2008 року по 01.03.2018 року, колегія суддів вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців, що дає підстави вважати, що базовий місяць для проведення індексації за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року, є січень 2008 року.
При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що у січні 2016 року збільшено грошове забезпечення усім військовослужбовцям, оскільки зазначене збільшення відбулося за рахунок стимулюючих виплат. Водночас, відповідно до приписів абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. Отже зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.
При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення позивача у військової частини відсутні дискреційні повноваження.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується судом першої інстанції, що доводи військової частини про те, що для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року, як базовий місяць (місяць підвищення) необхідно враховувати січень 2016 року, є помилковими та такими, що не узгоджується з положеннями пункту 5 Порядку №1078.
Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, і наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими та не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. Суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до частини першої статті 308 КАС України рішення суду першої інстанції переглядалося судом апеляційної інстанції лише в частині визначення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 9 грудня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга в/ч НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки колегія суддів не змінює рішення суду першої інстанції та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється (частина шоста статті 139 КАС України).

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 1 листопада 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                          І.П.Косцова

Суддя                                                                                          Ю.В.Осіпов