ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року 
м. Київ
справа №263/15395/16-а
адміністративне провадження № К/9901/19950/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А.,  Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 (судді - Міронова Г.М., Арпабей Т.Г., Геращенко І.В.) 
у справі за її позовом до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання неправомірною бездіяльність УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області щодо непроведення їй індексації пенсії у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та необчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення наростаючим підсумком починаючи з січня 2014 року по вересень 2015 року виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року, з жовтня 2015 року по травень 2016 виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) вересень 2015 року та визнати з 02.06.2016 року протиправними дії щодо визначення фіксованої суми індексації в заниженому розмірі; зобов`язати УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області відповідно до вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з урахуванням фактично виплачених коштів у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України: з 02 червня 2016 року провести перерахунок фіксованої суми індексації наростаючим підсумком виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудня 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року по вересень 2015 року, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; з 02 червня 2016 року провести перерахунок фіксованої суми індексації наростаючим підсумком виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) вересень 2015 року та індексу споживчих цін за період з вересня 2015 року по травень 2016 року з урахуванням зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; з 02 червня 2016 року нарахувати та виплатити їй суми індексації пенсії наростаючим підсумком з урахуванням перерахованої фіксованої суми індексації виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) грудень 2013 року та індексу споживчих цін за період з січня 2014 року по вересень 2015 року, перерахованої фіксованої суми індексації виходячи з базового місяця (місяця підвищення пенсії) вересень 2015 року та індексу споживчих цін за період з вересня 2015 року по травень 2016 року з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя Донецької області та отримує пенсію за віком, призначену на загальних умовах. З 03.07.2009 року не працює (а.с. 6. 9).
Позивач звернувся до відповідача з заявою про отримання даних щодо проведення індексації пенсії (а.с. 7).
30.11.2016 пенсійним органом було надано відповідь, до якої додано довідку про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії включаючи індексацію. З відповіді Управління вбачається, що розмір пенсії позивача індексується у відповідності до Закону №1282-XII. Станом на 31.08.2015 сума індексації пенсії складає 179,36 грн. З 01.09.2015 проведено індивідуально-масовий перерахунок пенсії, внаслідок чого базовим місяцем встановлено вересень 2015 року, сума індексації зафіксована в розмірі 158,11 грн. З 01.05.2016 проведено індивідуально-масовий перерахунок пенсії, внаслідок чого базовим місяцем встановлено травень 2016 року, сума індексації зафіксована в новому розмірі 148,59 грн. 
Вважаючи, що відповідач протиправно фіксує розмір індексації і не проводить індексацію наростаючим підсумком позивач звернулась до суду з цим позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 12.01.2017 позов задоволено. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не встановлено обмежень щодо проведення індексації пенсій, тому непроведення індексації пенсії позивача наростаючим підсумком з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму є протиправним.
Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 скасовано рішення суду першої інстанції. В задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що індексація пенсії позивача у спірному періоді правомірно здійснюється відповідачем відповідно до вимог Порядку №1078, у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема, покликається на те, що законодавчі підстави для обмеження розміру та проведення індексації в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік відсутні, тому дії відповідача щодо непроведення індексації наростаючим підсумком є протиправними. Також покликається на те, що Кабінетом Міністрів України не встановлено жодних обмежень в нарахуванні індексації пенсій.
Також покликається на те, що апеляційним судом безпідставно застосовано під час вирішення справи постанову Верховного Суду України від 07.02.2016 у справі №21-5368а15, оскільки така постановлена за інших фактичних обставин справи.
Також покликається на процесуальні порушення, зокрема на те, що апеляційним судом не наведено доводів позивача, мотивів рішення, мотивів прийняття та відхилення доказів, які є у справі.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» 03.07.1991р. №1282-XII (далі - Закон №1282-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до частини 6 статті 5 цього Закону проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Аналогічного змісту положення закріплено в пункті 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 (далі - Порядок №1078) 
Питання застосування частини 6 статті 5 Закону №1282-ХІІ та пункту 6 Порядку №1078 уже було предметом розгляду Верховним Судом.
Зокрема, у постанові від 09.02.2022 у справі № 674/620/17, у постанові від 13.01.2022 у справі № №265/4520/16-а, у постанові від 29.04.2020 у справі №263/13513/16-а,  у постанові від 12.11.2020 у справі №263/11366/16-а Верховний Суд дійшов наступних висновків:
«….28 грудня 2014 року до Закону №1282-XII були внесені зміни, зокрема доповнено статтю 5 частиною шостою такого змісту: «Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.».
Одночасно з цим, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону №1282-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2015 рік.
Отже, з 1 січня 2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Діючі на сьогоднішній час обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися Управлінням у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, а вимоги пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» не визнані неконституційними.
Відповідно до пункту 6 Порядку №1078, який застосовується з 1 грудня 2015 року, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.
Отже, протягом спірного періоду проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться позивачу виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності повноважень Кабінету Міністрів України щодо звуження переліку об`єктів індексації, оскільки вищевказаними постановами уряду дещо змінено порядок її проведення, починаючи з 2015 року.
Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
У пункті 2.2. вказаного рішення зазначено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходи щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту…».
Враховуючи таке правове регулювання спірних відносин, сформовані висновки Верховного Суду та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо правомірності дій відповідача по індексації пенсіх позивача наростаючим підсумком та виплати фактично нарахованих сум виключно у межах бюджетних асигнувань у фіксованих розмірах.
Покликання позивача в обгрунтування касаційної скарги на помилкове застосування апеляційним судом постанови Верховного Суду України від 07.02.2016 у справі №21-5368а15 є безпідставним, оскільки із змісту рішення суду апеляційної інстанції не вбачається застосування такого рішення Верховного Суду України.
Також безпідставним є покликання позивача в обгрунтувнаня касаційної скарги на допущені, на її думку, апеляційним судом порушення норм процесуального права, щодо обгрунтованості рішення, оскільки за правилами частини 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи
Доводи касаційної скарги в цілому не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції щодо, а їх зміст зводиться до додаткової перевірки доказів та обставин справи, що в силу приписів частини другої статті 341 КАС України, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
За правилами частин 1 та 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки за наслідками касаційного перегляду в межах доводів касаційної скарги встановлено, що при ухваленні рішень суди першої та  апеляційної інстанцій порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України,
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук