П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/16898/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
30 травня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року (м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням  Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року позов задоволено, а саме:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо розрахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної з 15.07.2021,  із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014- 2016;
- зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести на користь  ОСОБА_1  перерахунок та виплату пенсії за віком з 15.07.2021 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески,    за 2018 - 2020,   із урахуванням раніше    виплачених коштів; 
- стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 908 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач вважає, що пенсійний орган, визначаючи розмір пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки із подальшим збільшенням згідно законодавства діяло виключно в межах чинного законодавства.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.  
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач  отримував пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст.  55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"  з 03.09.2008.
15.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переходу на інший вид пенсії за іншим законом із застосуванням під час перерахунку  показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії: 2018-2020 роки.
15.07.2021   ОСОБА_1  була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника заробітної плати (в середньому на одну особу у цілому по Україні) із якої сплачені страхові внески за   2014-2016 роки.
Не погоджуючись із застосуванням цього показника, представник позивача 27.10.2021 направив відповідачу адвокатський запит щодо проведення перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення   пенсії  за віком, тобто за 2018-2020. 
Відповідач повідомив про відсутність підстав для застосування показника середньої заробітної плати  за 2018-2020. 
Вважаючи відмову  протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності  врахування при призначенні  позивачу пенсії  з 15.07.2021 показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні за  2014-2016 роки.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини 2 статті 40 Закону України №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Водночас частини 3 статті 45 Закону України №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частини 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що частиною 3 статті 45 Закону України №1058-IV встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.
Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України №1058-IV.
Однак, суд звертає увагу апелянта, що у випадку із заявою позивача мало місце призначення пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Відтак, суд зазначає, що застосування відповідачем частини 3 статті 45 Закону України №1058-ІV до спірних правовідносин є неправомірним.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 (провадження №К/9901/43912/18) та від 18.01.2019 у справі №577/5237/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21869/18).
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.        
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 березня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.