П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/8020/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Фелонюк Д.Л.  
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
20 квітня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач 05.07.2021 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду  в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.01.2021 №968210181942 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію державного службовця (по інвалідності) відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 стаж державної служби період роботи: в Кам`янець-Подільській державній податковій інспекції з 22.05.1992 по 08.07.1992 та з 24.11.1992 по 29.09.2006; в Державній податковій адміністрації у Хмельницькій області з 02.10.2006 по 09.01.2007; в Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції з 10.01.2007 по 13.08.2013;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести з 29.12.2020 ОСОБА_1 на пенсію державного службовця (по інвалідності) згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ з урахуванням стажу державної служби 25 років 2 місяці і 26 днів та призначити пенсію в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи ОСОБА_1 на державній службі, врахувавши заробіток зазначений у довідках Головного управління ДПС у Хмельницькій області: "Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, вислуга років, ранг, надбавка за вислугу років)" від 12.11.2020 №190/О/22-01-10-02-12 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 12.11.2020 №191/О/22-01-10-02-12, здійснивши обрахунок і виплату пенсії з 29.12.2020 з урахуванням проведених виплат без обмеження її максимального розміру та виплатити однією сумою без застосування нормативно-правових актів, які надають можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду  від 10.11.2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.01.2021 №968210181942.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди з 22.05.1992 по 08.07.1992, з 24.11.1992 по 29.09.2006, з 02.10.2006 по 09.01.2007, з 10.01.2007 по 13.08.2013.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 29.12.2020 пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 12.11.2020 №190/О/22-01-10-02-12 та від 12.11.2020 №191/О/22-01-10-02-12, з урахуванням виплачених сум пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження її максимального розміру та виплатити однією сумою без застосування нормативно правових актів, які надають можливість для відстрочення чи розстрочення виплат відмовлено.
Також судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову в частині щодо переведення на пенсію державного службовця та проведення перерахунку пенсії в розмірі 80% від заробітку.
Приймаючи рішення в  частині задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивачки в органах державної податкової служби з 22.05.1992 по 08.07.1992, з 24.11.1992 по 29.09.2006, з 02.10.2006 по 09.01.2007, з 10.01.2007 по 13.08.2013 слід зарахувати до стажу державної служби, відтак, стаж позивачки на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 становить понад 20 років. Оскільки позивачка є інвалідом ІІ групи, має відповідний стаж на посаді державної служби, то вона має право на призначення пенсії по інвалідності згідно з статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII, а тому, відповідно, наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України "Про державну службу"  №3723-XII.
Приймаючи рішення в частині відмови у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у переведенні з одного виду пенсії на інший. Спору щодо обмеження пенсії на час звернення позивачки у цій справі до суду не існує. Отже, судовому захисту належить лише дійсне порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається. Відтак суд першої інстанції не встановив підстав для зобов`язання відповідача провести виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, однією сумою без застосування нормативно-правових актів, які надають можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині щодо переведення на пенсію державного службовця та проведення перерахунку пенсії в розмірі 80% від заробітку суд першої інстанції враховував висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у рішенні від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, сторони подали апеляційні скарги, в яких позивач просить суд змінити вказане рішення, а відповідач - скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги відповідач вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що імперативною вимогою, з якою закон пов`язує право на пенсію виходячи з пунктів 10 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII та частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ, є досягнення позивачкою, ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-ІV. При цьому, станом на 29.12.2020 (дата звернення до пенсійного органу) позивачка зазначеного віку не досягла.
Також вказано, що Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, не передбачає форми довідки для призначення пенсії державного службовця по інвалідності, оскільки такого виду і умов пенсійного забезпечення після набрання чинності Законом №889-VIII не передбачено.
Зазначено, що періоди роботи позивачки з 22.05.1992 по 08.07.1992, з 24.11.1992 по 29.09.2006, з 02.10.2006 по 09.01.2007 та з 10.01.2007 по 13.08.2013 в державній податковій інспекції не належать до зарахування до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ.
Вказано, що оскільки позивачці пенсія була призначена до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, тому права на призначення пенсії позивачка відповідно до положень Закону №3723-ХІІ не має.
Позивач у своїй апеляційній скарзі фактично просить змінити судове рішення, а саме: абзац 3 резолютивної частини рішення - доповнити фразою: «перевести на пенсію державного службовця»; в абзаці 4 резолютивної частини цифри «60» замінити цифрами 80».
В обґрунтування своєї апеляційної скарги позивач вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що оскільки пенсія державного службовця позивачці була призначена у розмірі 80% від суми заробітної плати, на яку нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, усі подальші розрахунки пенсії повинні здійснюватися із застосуванням зазначеного відсотку заробітної плати.
Також вказано про те, що процедури призначення та переведення пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення, тому відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм Закону України «Про державну службу» №889-VIII, яка застосовується саме при призначенні пенсії.
Тому при переведенні/перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір заробітної плати, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислюється при її призначенні відповідно до наявної вислуги років, є незмінним.   
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги позивача в частині відмови у задоволенні позову щодо проведення перерахунку пенсії по інвалідності державного службовця у розмірі 80% від заробітку.
При цьому відповідачем спростовано посилання позивача на правові позиції Верховного Суду, оскільки правовідносини не ідентичні з даною справою. 
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4  ст. 304 КАС України  не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 10.01.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 в період з 14.08.2013 по 30.09.2017 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХІІ.
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії ХМ №233787, виданої 17.02.2012, позивачка є інвалідом 2 групи.
З 01.10.2017 позивачка отримує пенсію по інвалідності згідно з Законом №1058-IV.
Згідно з відомостями з трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала:
- з 22.05.1992 по 08.07.1992 та з 24.11.1992 по 29.09.2006 в Кам`янець-Подільській державній податковій інспекції;
- з 02.10.2006 по 09.01.2007 в Державній податковій адміністрації у Хмельницькій області;
- з 10.01.2007 по 13.08.2013 в Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції.
Відповідно до записів, які містяться в вказаній трудовій книжці позивачці 30.12.1994 присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової служби ІІІ рангу", 01.10.1999 - спеціальне звання "Інспектор податкової служби ІІ рангу", 15.11.2004 - спеціальне звання "Інспектор податкової служби першого рангу".
ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою від 29.12.2020 щодо переведення з пенсії по інвалідності, обчисленої відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про державну службу" з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 12.11.2020 №190/О/22-01-10-02-12 та від 12.11.2020 №191/О/22-01-10-02-12.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.01.2021 №968210181942 відмовлено позивачці, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у переведенні з пенсії по інвалідності, розрахованої відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", оскільки нормами даного закону не передбачено призначення даного виду пенсії.
Про вказане рішення ОСОБА_1 відповідач повідомив листом від 17.02.2021 №2200-0304-8/9427.
Позивачка, вважаючи порушеними її права, звернулася з позовом до суду.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні  вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити виплату перерахованої пенсії без обмеження її максимального розміру та виплатити однією сумою без застосування нормативно правових актів, які надають можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон №889-VIII набрав чинності 01.05.2016, згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. 
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тобто до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу в переведені з пенсії за віком, розрахованої відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIIІ, слугували, зокрема, висновки відповідача про відсутність необхідного стажу державної служби.
Щодо не зарахування до стажу державної служби періодів роботи з 22.05.1992 по 08.07.1992 та з 24.11.1992 по 29.09.2006 в Кам`янець-Подільській державній податковій інспекції, з 02.10.2006 по 09.01.2007 в Державній податковій адміністрації у Хмельницькій області та з 10.01.2007 по 13.08.2013 в Кам`янець-Подільській об`єднаній державній податковій інспекції, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема, у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Стаж державної служби, відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі - Порядок №229), за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII. Тобто, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723-ХІІ, стаж державної служби обраховувався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" (далі - Порядок №283).
Пунктом 2 Порядку №283 регламентується, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.
Також, пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Згідно ст. 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Відповідно до статті 343 ПК України посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що періоди роботи позивачки в органах державної податкової служби з 22.05.1992 по 08.07.1992, з 24.11.1992 по 29.09.2006, з 02.10.2006 по 09.01.2007, з 10.01.2007 по 13.08.2013 слід зарахувати до стажу державної служби.
Таким чином враховуючи зарахування спірних періодів, стаж позивачки на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 становить понад 20 років.
Оскільки позивачка є інвалідом ІІ групи, має відповідний стаж на посаді державної служби, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вона має право на призначення пенсії по інвалідності згідно з статтею 37 Закону №3723-XII, а тому, відповідно, наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №3723-XII.
Відтак, рішення відповідача від 05.01.2021 №968210181942 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимоги позивачки перевести її з 29.12.2020 на пенсію державного службовця колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Згідно матеріалів справи, позивачка з заявою про переведення на пенсію за іншим законом звернулася до пенсійного органу 29.12.2020, нарахування та виплата такої пенсії повинно проводитись саме з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 29.12.2020.
При цьому пенсії державним службовцям у відповідності до вимог статті 37 Закону №3723-ХІІ призначається в розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця.
Таким чином колегія суддів погоджується із застосованим судом першої інстанції способом захисту прав позивачки шляхом зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату позивачці пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.
Аналогічні висновки викладені у рішенні Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18.
Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. 
Суд апеляційної інстанції враховує, що рішенням Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування й виплату позивачу з 31.01.2018 пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці від 31.01.2018.
За змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача в таких типових справах є зобов`язання управління Пенсійного фонду України призначити та здійснити нарахування й виплату позивачу пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.01.2021 №968210181942, зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди з 22.05.1992 по 08.07.1992, з 24.11.1992 по 29.09.2006, з 02.10.2006 по 09.01.2007, з 10.01.2007  по 13.08.2013 та зобов`язання відповідача призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 29.12.2020 пенсії державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідках Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 12.11.2020 №190/О/22-01-10-02-12 та від 12.11.2020 №191/О/22-01-10-02-12, з урахуванням виплачених сум пенсії.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, то підстав для зміни розподілу судових витрат немає.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.