Номер провадження: 22-ц/813/5500/22 
Справа № 520/4025/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бескровний  Я. В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря - Дерезюк В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №520/4025/15,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Заявник, Публічне акціонерне товариство"Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк", звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про визнання виконавчого листа по справі № 520/4025/15 таким, що не підлягає виконанню.
Свої вимоги представник заявника обґрунтовував тим, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 14.03.2016 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" заборгованість за кредитом в розмірі 59 192,96 дол. США, та 7067,40 гривень.
Рішення набрало законної сили, видано виконавчі листи.
Постановою державного виконавця виконавчого було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Але постановою Верховного Суду від 31.03.2021 року зазначене рішення скасовано, а у задоволенні позову відмовлено, а тому на думку заявника необхідно визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року заяву задоволено.
Визнано виконавчий лист № 520/4025/15, що виданий 09.06.2017 року Київським районним судом м. Одеси по справі № 520/4025/15, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у сумі 59192,96 доларів США та 7067,50 грн. таким, що не підлягає виконання у зв`язку з його фактичним виконанням.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, апеляційну скаргу подав представник Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк", де із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставиться питання про її скасування з подальшим постановленням нового рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити у повному обсязі.
При цьому посилаючись на те, що судом першої інстанції виклик стягувача до суду не здійснювався, що є грубим порушенням норм процесуального права, а отже підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Крім цього зазначає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення помилково посилався на те, що боржником було виконане зобов`язання у повному обсязі, що не відповідає дійсності. 

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року провадження по вказаній цивільній справі було відкрито.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2022 року цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №520/4025/15 було призначено до розгляду.

04 квітня 2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява, відповідно до якої останній просить частково задовольнити апеляційну скаргу, змінивши підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішенні питання щодо розгляду справи по суті, усвідомленість її учасників про розгляд справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно із вимогами ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
У відповідності до вимогст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
У матеріалах справи міститься телефонограма, складена помічником судді, згідно з якою було повідомлено представника стягувача про судове засідання, призначене на 25.10.2021 року (а.с.21).
Докази того, що зазначена телефонограма прийнята представником стягувача в матеріалах справи відсутні.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що повідомлення стягувача про час та місце розгляду справи телефонограмою не передбачено статтями 128-130 ЦПК України.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у справах № 127/2871/16-ц та № 361/6095/15-ц, № 759/13766/17.
Ч. 9 ст. 128 ЦПК України містить норму, згідно з якою суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.
Однак, з матеріалів даної справи не вбачається, що у суду першої інстанції були правові підстави для застосування вказаної норми закону.
За таких обставин, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначене та помилково вважав, що стягувач є належним чином повідомлений про розгляд справи (телефонограмою).
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення сторін про дату, час і місце засідання 25.10.2021р. о 09-30 год., а він обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 14.03.2016 року стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 15.02.2002р., Ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 03.11.1995 р., ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17 р/р НОМЕР_5 в ФООУ АТ «Ощадбанк», МФО 328845), заборгованість за кредитом в розмірі 59 192,96 (п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто два) дол. США, та 7067,40 гривень, з яких:
Стягнуто з ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 15.02.2002р., Ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. компенсації судових витрат.
Стягнуто з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області, 03.11.1995 р., ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. компенсації судових витрат.
Постановою Одеського апеляційного суду від 7.07.2020р. рішення залишено без змін.
На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист №520/4025/15, який пред`явлено на примусове виконання до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси та 05.09.2017 року відкрито виконавче провадження.
Постановою Верховного Суду від 31.03.2021р. зазначені судові рішення суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції скасовані, а у задоволенні позову відмовлено.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
На підставі ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові і процесуальні.
До матеріально-правових відносяться: припинення зобов`язання внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язання переданням відступного, зарахуванням за домовленістю сторін, прощення боргу.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), у випадку зміни чи скасування рішення в апеляційному чи касаційному порядку, або у зв`язку з нововиявленими обставинами; виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню; помилкова видача виконавчого листа, якщо після видачі такого листа в справі рішення суду було скасоване; видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
З огляду на викладене, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з скасуванням рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління АТ „Ощадбанк" задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі №520/4025/15, - задовольнити.
Визнати виконавчий лист № 520/4025/15, що виданий 09.06.2017 року Київським районним судом м.Одеси по справі № 520/4025/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у сумі 59192,96 доларів США та 7067,50 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст судового рішення складено 06 червня 2022 року.

Головуючий:                                                                        О. В. Князюк

Судді:                                                                                         А. П. Заїкін

                                                                               О.М. Таварткіладзе