УХВАЛА

01 серпня 2022 року 
м. Київ
справа №480/4919/21
провадження № К/990/14444/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В., 
перевіривши касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сумиобленерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
10 червня 2022 року зазначена касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2022 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, а скаржникові установлено строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги з належним обґрунтуванням підстав, на яких подається касаційна скарга, із визначенням передбачених статтею 328 КАС України підстав з урахуванням висновків, наведених у цій ухвалі.
Скаржником на адресу суду касаційної інстанції направлено доповнення до касаційної скарги, із змісту якої вбачається, що рішення судів попередніх інстанцій ним оскаржується з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Так, автор посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пунктів 4.1 та 4.2 Порядку розроблення та подання на затвердження планів розвитку систем розподілу та інвестиційних програм операторів систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04 вересня 2018 року № 955 (надалі - Порядок № 955).
Заявник зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків, що станом на день завершення перевірки позивача ним було повністю виконано в розумінні пункту 14.2 Порядку № 955, адже, на переконання скаржника, у розумінні пунктів 4.1, 4.2 та 4.3 не можуть вважатися виконаними об`єкти станом на день перевірки, оскільки такі об`єкти можуть вважатися виконаними лише у звітному періоді, тобто за перевіряємий рік, а не на день завершення перевірки, оскільки перевірка проводиться вже після звітного періоду.
Указує про відсутність висновку Верховного Суду щодо тлумачення пунктів 4.1, 4.2 Порядку № 955 в частині обов`язку ліцензіата (позивача) виконувати рішення НКРЕКП у строки, встановлені відповідним рішенням та законодавством, тобто чи є виконаною/не виконаною позивачем інвестиційна програма.
Водночас, як убачається із змісту пунктів 4.1, 4.2 Порядку № 955, указаними положеннями установлено обов`язок ліцензіата виконувати схвалені НКРЕКП плани розвитку систем розподілу та інвестиційні програми в повному обсязі відповідно до запланованих етапів, обсягів робіт у кількісному вираженні та обсягів фінансування у вартісному вираженні, а також установлено які об`єкти вважаються виконаними - які введені в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, прийняті на баланс та щодо яких здійснено повне фінансування.
Отже, обов`язок ліцензіата (позивача) виконувати рішення НКРЕКП у повному обсязі, а також критерії визнання об`єктів такими, що вважаються виконаними, прямо передбачено указаними положеннями Порядку № 955.
Як виснував суд апеляційної інстанції, НКРЕКП, приймаючи відповідне рішення, зобов`язана враховувати факти усунення ліцензіатом виявлених перевіркою порушень, якщо такі мають місце, а також повне та/або часткове виконання ним об`єктів інвестиційної програми.
Судом апеляційної інстанції установлено, що питання фінансування об`єктів за інвестиційною програмою на 2019 рік у межах визначених нею строків та з дотриманням вимог пунктів 4.6, 4.7 Порядку № 955 вже було предметом дослідження судом у справі № 480/3369/20 за позовом АТ «Сумиобленерго» до НКРЕКП про визнання протиправною та скасування постанови № 956 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10 грудня 2019 року № 2686».
Так, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року та постановою Верховного суду від 16 вересня 2021 року, у справі № 480/3369/20 встановлено, що АТ «Сумиобленерго» здійснило повне фінансування об`єктів за інвестиційною програмою на 2019 рік у межах визначених нею строків та з дотриманням пунктів 4.6, 4.7 Порядку № 955, тобто виконало покладені на нього зобов`язання в цій частині, залучивши відповідних контрагентів, уклавши з ними договори і сплативши кошти за такими договорами.
Як зазначає Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2021 року в зазначеній справі, станом на день завершення перевірки позивачем в повному обсязі в розумінні пункту 4.2 Порядку № 955 двох з шести об`єктів вказаної інвестиційної програми («Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Фурнітура» (1, 2, 3 черга) та «Реконструкція ПС 35/10 кВ «Вільшана»), а станом на 30 квітня 2020 року, тобто до прийняття відповідачем спірної постанови 20 травня 2020 року, позивачем повністю виконано роботи ще по об`єкту «Реконструкція ПЛ-35 кВ «Будилка-Боброво» та частково по інших трьох об`єктах («Реконструкція ПЛ-35 кВ «Путивль-Волинцево»; «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 110 кВ «Краснопілля» (1, 2, 3 черга); «Технічне переоснащення трансформаторної підстанції 35 кВ «Ямпіль» з встановленням БСК 35 кВ»). Указані обставини неодноразово доводилися позивачем до відома Комісії з наданням відповідних доказів, але залишилися поза увагою відповідача при вирішенні питання щодо зниження позивачу тарифів.
Отож, висновки суду апеляційної інстанції у цій справі не суперечать висновкам Верховного Суду, сформованим у справі № 480/3369/20 щодо обов`язку Комісії врахувати фактичний стан виконання ним відповідної програми станом на момент прийняття рішення.
З огляду на вказане, суд не вбачає підстав уважати про існування в судовій практиці, яка склалася у подібних правовідносинах, обставин, які б свідчили на наявність проблеми, що може бути вирішена шляхом формулювання нової правової позиції.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі належно вмотивованих визначених законом підстав для касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Отже, заявник не усунув недоліки касаційної скарги, що стали підставою для залишення її без руху.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
у х в а л и в :
1. Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 480/4919/21 за позовом Акціонерного товариства «Сумиобленерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    Н. А. Данилевич

                                                                                                    Н. В. Шевцова